LINNÉ OCH PHARMACOPOEA SVECICA ED. I 
3 
Ossa humana, människoben. 1 Ben hava sedan gammalt använts 
som läkemedel. De upphettades, varvid brosket förbrändes och återsto¬ 
den, huvudsakligen bestående av kalciumfosfat, pulveriserades. Numera 
användes i medicinen på kemisk väg framställt kalciumfosfat, i veterinär¬ 
praxis dock av kreatursben framställt benmjöl. »Att stilla blodh på såår. 
Tagh kooben och brän them wäl till pulwer och strö thett i såret, thett 
hielper.» Ol. Martini. L. Mat. med. vis: absorbens. 
Ossa cranii, Cranium humanum, huvudskålben. I Henrik 
Smids läkarebok av år 1577 förordades medlet på följande sätt: Tag 
hjärnskålen av en mansperson, som icke är död av sjukdom, helst av en 
hängd tjuv, ty en sådan anses kraftigast. Insätt den i en upphettad bak¬ 
ugn och underhåll värmen, till dess skallen bliver' alldeles vit; stöt den 
sedan till pulver; tag av samma pulver 1 kvintin och 3 paeonkärnor fin¬ 
stötta, och giv den sjuke att dricka härav på fastande mage om morg- 
narne i lavendelvatten eller en dryck värmt vin — och befall Gudi ver¬ 
kan härav. I Pharm. holm, skulle medlet beredas genom att det fint 
raspades och sammanknådades till en pasta med en dekokt på rot, blom¬ 
mor och frön af pion, varpå blandningen torkades och pulveriserades; 
samma operation upprepades ännu en gång, varefter pulvret finrevs på 
en porfyrhäll. Det ingick i Magisterium epilepticum tillsammans med 
älghorn och älgklövar, hjorthorn, enhörningshorn, smaragd och bärnsten, 
en dyrbar och hårdsmält blandning. L. Mat. med. Epilepsia? 
Ossa Leporis tali, Tali Leporum, Astragalus Leporum, har- 
språng, ett ben ur harens bakfot. »Harsprånget hålles för vara godt 
emot Colique och har samma verkan som kräftstenar, att det absorberar 
något.» L. Det ansågs även urindrivande. L. Mat. med. Colica? 
Pleuritis? Epilepsia? Dystocia? 
Ossa Cervi cordis, Ossa de Cordi Cervi, ben av hjortens 
hjärta. Utgjordes av de s. k. hjortkorsen, två små benbildningar, som 
stundom anträffas i hjärtkammaren. De ingingo i Pharm. holm, mera 
dyrbara kompositioner och ansågos hjärtstyrkande. Ännu så sent som 
mot slutet av 1700-talet ordinerades Hiort-Hiert-watn »för vår aller- 
nådigste Konung». L. Mat. med. Vermes? 
Ossa Lucii mandibularum, »gäddkäftben». Utgjordes av gäd¬ 
dans underkäksben, och begagnades vid leukorrhoe och bördsplågor. L. 
Mat. med. Pleuritis? 
Ossa Sepiae, valfiskfj äll, den under huden på bläckfisken, Sepia 
officinalis L., befintliga ryggskölden, till huvudsaklig del bestående av 
krita. »Brukas liksom kräftstenar mot magsyra; de brukas äfwen till fina 
1 Människoben torde i regel allmänheten själv hava förskaffat sig, ty kroppar, som i 
åratal hängde ute i galgen, voro oftast defekta; särskilt eftersökta voro »tjuvfingrar». Troels- 
Lund. 
