LINNE OCH PHARMACOPOEA 
SVECICA ED. I 
AV 
GUSTAF DRAKE 
»Ty nu sir on faselijj, wullöftijj, till mor än hälf¬ 
ten onödig hopsambling, at wij mod willia ga mod 
lychta liusa dagen.» 1.. 
» -Tm yp IN BRODER, SOM ÄR DEN ENDASTE 1 COLLEGIO 
% /■ Medico som något kan giöra, borde raffinera pharmncopaeam» 
I %/ I skriver LlNNÉ till sin vän BÄCK d. '-'Iu> 1749. Härmed är 
JL ▼ JL. impulsen given till revision av den då gällande farmakopén, 
Pharmacopoeja Holmiensis Galeno-Chymica, genom 1688 års me- 
dicinalordningar antagen som rättesnöre vid expedition av composita från 
apoteken. Saknande Materia inedica kan den ej kallas farmakopé i 
egentlig mening, utan far betraktas som en kompositionsbok. Den upp¬ 
tog en mängd naturvidriga, dyrbara och minutiöst omständliga beredningar, 
och bland de ingående beståndsdelarna funnos kvarlevor frän medeltidens 
vidskepelse. Särskilt sparades icke på ingrediensernas antal vid bered¬ 
ning av kryddor, tinkturer och dylikt, ty enligt den tidens lära var ett 
läkemedel desto verksammare ju ilera beståndsdelar det innehöll; hjälpte 
ej det ena, så borde något av de andra göra det. Ti net. Bezoart. 
ex herbis t. ex. bereddes av 72 ingredienser jämte Theriak, som i sin 
tur bestod av 66 olika droger. En dyrbar blandning var Species Cor- 
diales temperatur, som bestod av 8 växtdroger jämte ben av hjortens 
hjärta, pärlor, hyacint, smaragd, saffir, saffran, mysk, ambra, guld och 
silver. »Just stora formulae äro de, som skämt hela medicinen». L. Att 
särskilt Linn 1*1 skulle känna missnöjet stort med denna medeltidskodex 
är därför lätt förklarligt. I samma brev lämnar LlNNit en längre förteck- 
1 —auH. .SV». Linttc - Sälisk . Årsskr . IV . 
