LINNÉ SOM OPPONENT PÅ EN ICHTHYOLOGISK DISPUTATION 1730 
73 
Hr. Författare, om Du vill framföra i ljuset en ny hypothes. Harvey, 
denne Englands odödliga heder, mera lysande än dagen, visade för unge¬ 
fär ett århundrade sedan, » omnia ex ovo provenire » (att allt kommer från 
ägg), därför, utmärkte Hr. Förf., åligger det Dig att visa, att någon fisk 
ej födes från ägg. Och om några fiskar föda levande ungar, kan Du 
därför ej säga, att de födas utan ägg, ty äggens utveckling i djurriket 
tillgår på tvåfaldigt sätt antingen i livmoder eller utanför dylik. För 
exemplets skull skall jag framställa följande historia. En oförsiktig män¬ 
niska får i sig vårtiden, då hon dricker, grodägg, vilka sedan kläckas i 
hennes mage. Vad skall Du nu säga om dessa grodlarver, månne de födts 
från ägg eller på annat sätt?» — Detta mera lustiga än egentligen efter 
vår tids mening lyckade exempel stod i överensstämmelse med dåtidens 
tro, att man kunde få i sig grodor, vattenödlor o. s. v. på nämnda sätt, 
och man inbillade sig t. o. m., att ormar kunde krypa in genom munnen 
på den, som låg sovande ute på marken o. s. v. 
Med avseende på diagnosens uttryck dorso recto säger Linné, att 
en laxrygg ej företer en matematisk rät linje och därför är det » falsum ». 
Rörande corpore non longo fortsätter han, att det skulle varit bäst ute¬ 
lämna detta, ty om någon fisk förtjänar namnet lång är det laxen, men 
att dela upp fiskar i långa och korta är divisio fallacisshna , då det vari¬ 
erar med åldern. »Aldrig någonsin anföres av någon sund och klok ( sano 
et prudente ) auktor en sådan karaktär för att skilja släkten och än mindre 
arter. En hund av samma art kan t. ex vara lång eller kort, förresten 
skall ingen förneka, att tumslånga laxar och en lax av 8 fots längd [!] 
höra till samma släkte och art.» Om epitetet » squamoso» [corpore'] utropar 
Linné, »vad skall det tjäna till? Jag skulle vilja, att Du visade mig 
en enda äggläggande fisk i hela världen utan fjäll, något som Du inte 
kan! Till och med ålen 1 har sådana.» 
»Pinnis — — ereciis » gillas ej heller. »Det är en distinktion, som 
förenar det, som bör skiljas och skiljer det, som bör förenas. Fenorna 
äro ej uppstående, utan veckbara. Endast och allenast då fisken själv 
vill resa fenorna, äro de upprätta, alldeles som jag kan sträcka min arm, när 
det lyster mig, men därför kan den ej kallas utsträckt, så länge som ej 
förbening har fördärvat ledernas böjlighet. Men att laxens ryggfenor 
verkligen ej äro uppstående, visar sig vid en undersökning av den döda 
laxen, hos vilken de alltid äro hopveckade.» 
» Dentatum » — »Ej heller detta ord skiljer laxen på något sär¬ 
deles lyckligare sätt från släktingarna. Visa mig, jag ber, den fisk 
med två ryggfenor, som ej är väpnad med tänder». Här ådagalägger 
Linné, att han ej är så hemma i ens de svenska fiskarnas byggnad, ty 
1 Ålens fjäll hade av Leeuwenhoek (*f 1723) upptäckts med mikroskopets hjälp, vilket 
Linné här vill framhålla. 
