85 
LINNÉ OCH ABRAHAM BÄCK 
bröderna Bernhard och Antoine Jussieu. De från Paris skrivna breven 
införa oss i centrum av det vetenskapliga livet på 1700-talets midt. Den 
bekante fysikern Réaumur, som även var en framstående entomolog, er : 
håller genom Bäck meddelande om Linnés nyaste insektundersökningar. 
Réaumur och Bernhard Jussieu fara 1743 till havskusten för att »leta något 
nytt». De båda Jussieu, framför allt Bernhard, äro de ivrigaste anhängarna 
av Linnaeus och hans beundrande vänner. Däremot har en annan forskare, 
mr Bufifon, intendent vid jardin du roy i ett memoir, publice uppläst i 
la société royale, gjort sig myndig för icke länge sedan »att tala förakt¬ 
ligt om systema och method, isynnerhet at rangera foglarne efter näfvet 
och fotterna». De ämnen, som vid denna tiden i särskilt hög grad in¬ 
tresserade de naturkunniga voro elektriciteten och »polypen». Herr 
Trembley, fransos till nationen, men boende i Haag, hade gjort den iakt¬ 
tagelsen att om man klipper sönder en polyp (d. v. s. efter vår termi¬ 
nologi en vanlig sötvattenshydra) i flera stycken, så utväxer vart och ett 
av dessa till en ny polyp. Trembleys fynd hade i Paris väckt största 
uppmärksamhet; Bernhard de Jussieu hade gjort efter hans undersöknin¬ 
gar och bekräftat dem. Linnaeus är högeligen intresserad härav. »K. Hr 
Doctor, förgiät ej att lära känna deras Polypus, om de giöra et sådant 
wäsende. jag kiänner honom intet; om det är möjligt, skaffa honom in¬ 
lagd i bränwin. men jag har funnit en på Ruder, som ser ungefär såle¬ 
des uth» (hänvisning till en ritad hydra) »och har samma egenskap, at 
då et öra klippes af, wäxer det igen; men mehr försök har jag ej fått 
giöra.» Bäck arbetade även i Paris med polypen och utgav efter hem¬ 
komsten en beskrivning av dess regeneration, fortplantning och olika 
släkten som han avbildar. De senare befinnas vara dels hydrozoer, dels 
bryozoer. 
Man får ett starkt intryck av Bäcks brev, hur populär Linnaeus 
och hans skrifter voro i Paris. I ett odaterat brev skriver Bäck, att. en 
botanist Lemonnier, broder till astronomen, låtit upplägga Genera planta¬ 
rum med fransyska namn på örterna, som även utkom 1743. Bäck har 
föreställt förläggaren, en viss David, om vilken det på annat ställe heter, 
att »thet tyckes vara en niding, som intet liafver wett eller hof», att det 
vore billigt att skriva till Linnaeus, innan boken utgives, men utan någon 
påtaglig följd. Hela Linnaeus’ vinst blev den, att han fick sig ett exem¬ 
plar tillsändt, om vilket han skriver, att »exemplaret war rätt nitide tryckt». 
Såsom svar härpå framhåller Bäck emellertid upplagans stora brister. 
»Thet är sant, att Genera Plantarum är nitide tryckt, men at så många 
tryckfel inkommit genom M:r Davids och M:r Monniers försummelse är 
oförswarligt. De skämmas bägge. Den förre har begiärdt af mig en 
upsats på tryckfelen, som jag will gie honom, om han är beskiedlig karl. 
Han säijer sig wilja trycka om alla blad, som de swåraste finnas på.» — 
