I oo 
ERIK MULLER 
En sup bränwin hielper dem; hielper uti Dysenteria incipiente. 
Så går allt ihop, det ena med det andra. 
vale.» 
Den 27 /8 1754 skrifver Linnseus till Bäck: »Audio te, Amice integer- 
rime, missurum D:m Schultz pro inoculatione Variolarum in Angliam! 
anne ita? sed quid faciat, et quod non ante cognitum ut coecus efficeret? 
quaeso me doceas. Ambit honores academicos! juvenis est probus, egre- 
gius, in anatomicis certe solidus; in reliquis parum etiam versatus. Si 
posset maturescere, evaderet vir vere eruditus, sed est juvenis 23 an- 
norum.» (»Jag har hört, att du, redlige vän, ämnar skicka herr Schultz ut 
till England i och för koppympningen. Ar det så? Men hvad kan han 
göra, och hvad som icke redan är kändt skulle han väl kunna bringa i 
dagen, så oerfaren som han är? Jag ber dig, säg mig det! Han söker vinna 
akademisk grad. Han är en redlig och förträfflig ung man och har vis¬ 
serligen säker kunskap i anatomien, men med de andra delarna af medi¬ 
cinen har han alltför litet sysselsatt sig. Om han finge mogna, skulle 
han bli en verkligt lärd man, men han är endast en yngling på 23 år.») 1 * 
Vidare 3 °/s 1754: »De Schultzio graphice respondisti; urget promotionem 
et iter; si Tu, Reg. Coll. Praeses gravissime, non sis contrarius, admittam 
juvenem, qui acri pollet ingenio et in Anatomicis certe est solidissimus». 
(»Om Schultz har du skriftligen svarat. Han yrkar på att blifva promo¬ 
verad för att kunna resa ut. Om du, kgl. Kollegiets högaktade Praeses, 
icke sätter dig däremot, skall jag låta den unga mannen vinna sin grad, 
ty han är ett skarpt hufvud och har helt visst mycket grundliga insikter 
i anatomien.») Och slutligen s / 9 1754: »Hodie habui literas et responsum 
tuum de D:no Schultze, quern heri examinavi publice, praesentibus om¬ 
nibus Medicinae alumnis. Schultzius, qui in priori examine mediocriter 
bonus erat, in hoc examine se visum praestitit». (»I dag har jag fått ditt 
brev med svar angående herr Schultz, hvilken jag igår lät undergå offent¬ 
lig examen i alla medicine studerandes närvaro. Schultz, som vid förra 
förhöret var tämligen god, visade sig i den nu hållna examen som en 
hel karl.») 
Den här omtalade David Schultz blev en av det gustavianska tide¬ 
varvets förnämsta läkare och det uppdrag, han på Bäcks initiativ erhöll, 
nämligen att studera koppympningen i England, blev för vårt land av den 
största betydelse. För att göra saken fullt begriplig måste vi göra en 
avvikning från vårt egentliga ämne och något sysselsätta oss med kopp¬ 
ympningens eller variolationens historia, särskilt i Sverige. Visserligen 
1 Översättningen av detta och följande latinska citat har gjorts av rektor C. A. BrolÉN, 
till vilken jag härför frambär min hjärtliga tacksamhet. 
