ERIK MULLER 
I 04 
Enligt den förut lämnade historiken kan det med bestämdhet icke 
iippgivas, vem som först utförde koppympningen i Sverige. Detta är 
också av ringa betydelse. Av vida större vikt är uppenbarligen att fast¬ 
ställa, vem som lagt grunden till ett varaktigt införande av variolationen 
i Sverige genom upphävandet av allmänhetens fruktan och motvilja för 
denna otvivelaktigt nyttiga procedur. Svaret på denna fråga blir otvivel¬ 
aktigt, att detta skett genom David Schultz, som med sin utmärkta av- 
handlig Berättelse om koppors ympande öfverlämnad till högloflige Kongl. 
Sundhets-Commissionen 1756 lagt en vetenskaplig grund för ympningen 
i Sverige. På ett ovanligt klart, objektivt, lidelsefritt och grundligt sätt 
redogör han här för den engelska erfarenheten angående förbehandlingen, 
konstitutionens inflytande på inokulationens resultat, dennas utförande och 
efterbehandlingen. Enligt Schultz var vid denna tid i England, det land 
där man samlat mest erfarenhet om koppningen, läkareopinionen fullstän¬ 
digt enig om dess berättigande och nödvändighet för motarbetandet av 
den stora folkdödligheten. Motståndet kom huvudsakligen från teologerna, 
som ansågo koppympningen strida mot »guda- och sedeläran», varvid 
såsom skäl framdrogs: »At Kopp-ympare tillvälla sig en rättighet, som 
guda-magten endast skulle tillhöra, då de tillskynda personer efter eget 
behag en siukdom». I bokens sista kapitel vederlägger Schultz dessa 
teologiska invändningar. Abr. Bäck, vars initiativ i denna viktiga ange¬ 
lägenhet varit alldeles bortglömt och förbisett, visade sitt intresse även 
därigenom att han till svenska 1769 översatte Thomas Dimsdales avhand¬ 
ling; Nytt och nu för tiden antagit koppympningssätt och försåg den 
med ett långt förord om denna nya Methodens början och framgång i 
England. 
David Schultz’ studieresa till London blev i annat avseende än kopp¬ 
ympningens införande av betydelse för Sveriges medicinska odling. Han 
studerade nämligen även barnförlossningskonsten hos den berömde William 
Smellie och fortsatte sedan dessa studier hos André Levret i Paris. 1761 
utnämndes han efter Erik Elff till »Informator och director artis obstetricae», 
som meddelade klinisk undervisning i accouchementsvetenskapen för medici, 
kirurger och barnmorskor å Serafimerlasarettet. Kort efter Schultz’ ut¬ 
nämning förändrades denna tjänst till en professur i barnförlossningskonst. 
Då 1765 ett koppympningshus efter engelsk stil inrättades, blev han dess- 
o 
utom dess intendent och förste läkare. Ar 1769 utförde han i närvaro 
av Rosén och livmedicus Dahlberg en lyckad ympning på kronprinsen, 
kronprinsessan, prins Fredrik Adolf och kronprinsessan Sophia Albertina, 
en tilldragelse, som tilldrog sig allmän uppmärksamhet och mäktigt bidrog 
till övervinnandet av allmänhetens motvilja mot den i all sin ofullkomlig¬ 
het dock värdefulla ympningsmetoden. Aret efter denna händelse upp¬ 
höjdes David Schultz i adligt stånd och antog namnet Schulz von Schulzen- 
