LINNÉTRÄDGÅRDEN I 9 20 
*33 
Under den sistförflutna sommarens lopp ha nu över 900 arter, svenska 
som utländska, annueller såväl som perenner, blivit inplanterade. Huvud¬ 
massan av dessa har uppdragits ur frön, som erhållits från Uppsala bota¬ 
niska trädgård och från Bergianska trädgården. De svenska växterna hava 
huvudsakligen insamlats i Uppsalatrakten, men många hava ock av träd¬ 
gårdens gynnare och vänner insänts från vitt skilda delar av landet. (Se 
vidare å sid. 141 meddelade förteckning på gåvor av växter till Linnéträd¬ 
gården!) Här är nu ett vidsträckt verksamhetsfält öppet för alla dem, som 
i handling vilja bidraga till den gamla Linnéträdgårdens återuppbyggande. 
Med tacksamhet mottagas svenska, av Linné kända arter till trädgården, 
alldeles särskilt naturligtvis sådana, som härstamma från platser Linné 
själv besökt. 1 
Etiketteringen i trädgården är ännu att anse som provisorisk. Någon 
användbar och hållbar trädgårdsetikett av tidstrogen typ har ännu ej 
kunnat påträffas. Det är påfallande, att även i detalj mycket noggrant 
utförda avbildningar av 1700-talsträdgårdar ej visa några växtetiketter 
alls. Forskningar i Nordiska museets samlingar hava ej heller lämnat 
något resultat, så att hela den ej så lättlösta etiketteringsfrågan får där¬ 
för anstå tills vidare. Det är ganska troligt, att i denna trädgård eti¬ 
ketteringen kanske ej varit så vidlyftig. I »Hortus Upsaliensis» av 1745 
uppräknas ju ytterst noggrant alla möjliga slags utensilier, som på LlNNÉS 
tid användes i trädgården: skottkärra, kniv, sax, vattenkanna, spade, räfsa 
m. m. Det är då ganska märkligt, att i avhandlingen i det sammanhanget 
ej nämnes någonting alls om växtetiketter. Därav kan man möjligen vara 
berättigad till att draga den slutsatsen, att etiketteringen varit föga i 
ögonen fallande och inskränkt sig till det minsta möjliga. Då man känner 
till huru ytterst knapphändig etiketteringen är t. ex. i LlNNÉS herbarium, 
liksom överhuvud taget i den tidens naturaliesamlingar, är detta ingenting 
att förvåna sig över. 
FINNAS ÄNNU NÅGRA LINNÉANSKA VÄXTER KVAR I 
TRÄDGÅRDEN? 
Till slut kanske frågas: finnas inga växter kvar från den linnéanska 
tiden, och — om så är fallet — vilka äro de? Att ännu i den gamla 
trädgården leva kvar åtminstone några ättlingar av det forna växtbeståndet 
torde vara höjt över allt tvivel. Så äro väl t. ex. både de talrika, i gräs- 
1 Givare av svenska växter till Linnéträdgården torde godhetsfullt före avsändandet 
sätta sig i förbindelse med överbibliotekarien M. IlULTH eller professor N. Svedelius i Upp¬ 
sala, så att ett onödigt insändande av dubletter undvikes. Alla växtsändningar adresseras 
till: Linnéträdgården, Svartbäcksgatan 27, Uppsala. l'örf. 
