6 
HJALMAR THÉEL 
hans store förfader, fann han sin största trevnad och där blef det 
snart klart för ynglingen, att hans kall måste bliva naturfor¬ 
skarens. 
Tycho Tullberg som vetenskapsman. Det levande livet med 
alla dess yttringar kunna vi aldrig tänka oss bli lösta endast 
genom studiet av människan och de s. k. högre djuren, även 
om tekniken går framåt ännu hastigare och blir mycket mer 
fulländad än för närvarande. Vi måste kunna intränga i cel¬ 
lens liv på ett helt annat sätt än som är möjligt hos högre 
djur med celler differentierade i så olika riktningar, att deras 
kropp är uppbyggd av vad vi kalla epithelceller, bindvävs- 
celler, muskelceller, nervceller m. m. Hos ett encelligt djur kan 
plasman i cellen utföra funktioner, som till stor del motsvara de 
flercelliga djurens; de ha’ känsel, rörelse, assimilation, pulsation etc. 
Det är på enklare organiserade djur, som man måste koncen¬ 
trera sig, om man vill hoppas komma närmare lösningen av livs¬ 
gåtan. Detta vare blott sagt i förbigående för att fastslå det 
berättigade i, att en verklig naturforskare finner allt vara av lika 
stor betydelse att få utforskat. Ett litet kryp krälande eller 
hoppande omkring i sumpmarkerna på Upplands slätter är för 
honom lika viktigt att studera som jättedjuren i Afrikas öknar eller 
i Indiens djungler. Problemen, som skola lösas, peka åt samma 
håll, ty varje levande varelse är underkastad samma naturlagar. 
Tullbergs första uppgift blev att studera de små insektartade 
varelser, som gemenligen gå under namnet borstsvansar (Thy- 
sanura och Colembola), och vilka träffas i myckenhet på Upp¬ 
landsslätten, där de uppehålla sig på fuktiga ställen under ste¬ 
nar, multnande löv etc. Efter grundliga och tidsödande studier 
av dessa djurs yttre och inre organisation offentliggjorde han 
flera inledande arbeten, bland annat gradualavhandlingen » Om 
Skandinaviens podurider af underfamiljen Lipurince » (1869). 
Slutligen ansåg han sig tillräckligt mogen för att utgiva sitt stora 
arbete »Om Sveriges p 0 durider», vilket try ekes år 1872 i Kungl. 
Vetenskapsakademiens handlingar. Denna avhandling har med 
skäl ansetts vara grundläggande för vår kännedom om denna 
djurgrupp, ty utom det att densamma meddelar värdefulla syste- 
