1 6 
HJALMAR THÉEL 
heterogena s. k. maskgruppen kunde kräva en tid av flera ter¬ 
miner. Men då hade också åhöraren fått kännedom om snart 
sagt allt, vad man dittills viste om djuren ifråga jämte föreläsa¬ 
rens egen kritik av föregående forskares åskådningssätt. Särskilt 
stort intresse hyste Tullberg för den svårlösta frågan om de s. k. 
maskarnas (vermes) inbördes släkskapsförhållanden, och hans grund¬ 
ligt förberedda föreläsningar över detta kritiska ämne intresserade 
ett flertal åhörare till den grad, att de utvalde vissa delar av 
detta vidlyftiga ämne för självständig vetenskaplig behandling; 
härom vittna talrika avhandlingar om turbellarier, trematoder, 
cestoder, nematoder, hirudineer m. fl. tryckta mestadels i K. Ve¬ 
tenskapsakademiens skrifter. 
När man tager i betraktande, att jämsides med dessa före¬ 
läsningar praktiska övningar och demonstrationer i anatomi, histo¬ 
logi och embryologi pågingo i de zootomiska lärosalarna, så vå¬ 
gar jag tryggt påstå, med den kännedom jag har om undervis¬ 
ningens bedrivande vid utländska universitet, att lärareverksam- 
heten i zoologi i Uppsala under Tullbergs tid, och tack vare hans 
initiativ och brinnande intresse, var bättre ordnad än vid flerta¬ 
let av utlandets institutioner av samma slag. 
Tycho Tullberg såsom LinnéTorskare. Det är helt naturligt, 
att Tullberg, vilkens moder var dotterdotters dotter till Linné, skulle 
hysa det varmaste intresse för allt, som hade avseende på hans 
store förfader. Familjetraditioner levde kvar från denna natur¬ 
vetenskapens storhetstid i Sverige och redan som barn blev Tull¬ 
berg förtrogen med sådana, berättade av hans moder och mor¬ 
bröderna Maurits (Moje) och Carl Ridderbjelke, den förre lant- 
mäteriauskultant den senare jägmästare och godsägare. Dess¬ 
utom erinrades han dagligen om dessa gångna tider, ty fäderne¬ 
hemmet inrymde många .dyrbara Linnéanska minnessaker såsom 
skåp, byråar, stolar, urnor, koppar, tallrikar och annat kostbart 
porslin, vilket allt gått i arv inom familjen och av vilka dyrbar¬ 
heter en stor del pryder det Tullbergska vackra hemmet i Upp¬ 
sala. Traditionerna vidmakthöllos hos ynglingen och den vuxne 
mannen genom ständiga längre eller kortare besök på Linnés 
Hammarby, vilken gård då ägdes och brukades av morbrodern 
