3 2 
JÖRAN SAHLGREN 
exemplen beror övergången i till y på gammalt u i sista sta¬ 
velsen och på före i stående r eller /. I klyfwa beror övergången 
på det föregående / och det efterföljande v. Jfr Kock Sv. Ijud- 
hist. i, s. 59). 
9) Riksspr. d saknas ex. bru ’brud’ s. 74, skebrädden ’sked¬ 
brädden’ s. 26, skiet ’skidan’ s. 158, sne ’sned’ s. 143, striaste 
’stridaste' s. 192, tråar ’trådar’ s. 125, tenträ ’tenntråd' s. 44, 
weja s. 153, 2veija s. 70 ’vidja’, sör ’söder’ s. 164, tjuras ’tjud- 
ras’ s. 131, warnal ’vadmal’ s. 125, 142; bins ’binds’ s. 144, 
169, kinner ’kinder’ s. 73, 74, kunne ’kunde’ s. 10, 19, 22, 
Unnar v. ’lindar’ s. 157, runnare ’rundare’ s. 144, skrinna 
’skrinda’ s. 207, sprunn ’sprund’ s. 168, hinner ’tunder’ s. 66, 
67, unnan ’undan’ s. 167; ellas ’eldas’ s. 131, will ’vild’ s. 
9; osv. 
Bortfall av d i Linnés talspråk visa också följande hyper- 
svecismer: bodet ’boet’ s. 20, brod(ar) 'bro(ar)’ s. 22, 209, brod- 
ning ’broning’ s. 16, lidar ’liar’ s. 194, spända ’spänna’ s. 134. 
10) g för riksspr. v ex. naglen ’naveln' s. 57, 67, sogel 
'sovel' s. 205. 
11) j för riksspr. g i fäija adj. ’fega’ s. 152. 
12) k för riksspr. g i tak ’tag' s. 119, 159, taket ’hand¬ 
taget’ s. 194. 
13) Riksspr. j saknas ex. folde ’följde’ s. 133, afskölda ’av¬ 
sköljda’ s. 124, snärde ’snärjde’ s. 57. 
14) mp för riksspr. pp i kamp ’kapp’ s. 121, kampas ’kap¬ 
pas’ s. 121. 
15) Riksspr. r saknas i skin ’skiner’ s. 136, 149, frys ’fry¬ 
ser’ s. 64, 90, 114 osv. 
16) Riksspr. v saknas i juren ’juvren’ s. 117, 151, 152, 
jure t ’juvret’ s. 116. 
Beträffande ordböjningen äro särskilt följande från Små¬ 
land kända dialektdrag att märka. 
1) Riksspr. pluraländelse -or motsvaras av -er ex. byxer s. 
11 8 , gryter s. 139, lapkojer ’lappkojor' s. 49. 
2) Riksspr. best. artikel efter vokal -n motsvaras av -en ex. 
