KAMHJETUADITIONER OM LINNE 
tog sedan drottningen så fort han kunde. Hon ropade genast: 
»det är jag». Men utan att låta det ringaste avskräcka sig här¬ 
av, klappade han henne på huvudet och sade; »Klappa kulla, sitt 
i bänk», såsom bruket var, då man tagit någon, och tilläde: 
»den, som sig i leken ger, måste leken tåla». Han slapp sedan 
leka blindbock. 
Vanligen skulle någon av döttrarna eller på senare tiden en 
hans dotterdotter komma in i hans rum om morgnarna och sjunga 
för honom. Det må tillåtas mig att såsom en avslutning av 
dessa bilder meddela en av de sånger, vilka då sjöngos.' Två 
exemplar av densamma finnas ännu i behåll inom släkten, det 
ena skrivet av Linné själv. Av döttrarna kallades denna sång 
»pappas visa», och troligen är den av honom författad. 
Kiän den Gud, som dig bewarar, 
af hans nåd och stora wärk. 
Se hur ömt han dig förswarar, 
frän alt ondt; betänk och märk 
Ditt älende och hans styrka, 
sök hans bistånd i din nöd. 
Lär med allwar honom dyrka, 
honom älska till din död. 
Lef förtroligt, ömt och kiärligt 
mot din wän och mot hwar man, 
så försichtigt och så ärligt, 
att din owän intet kan 
dina fehl till wapen bruka, 
när han will din ofärd se 
Hielp en fattig, sök den sinka, 
nästan råd och warning ge. 
Lruchta ej för bistra tider, 
sök din lycka i din siähl. 
Knorra intet, när du lider, 
tacka Gud, när du mår wähl. 
(dör af upsåt aldrig illa, 
räkna för din högsta frögd 
giöra loähl och letwa stilla, 
wara med din dehl förnögd. 
■ Komiuateri.igcn har blivil något änclraJ, till nännare överenssUun.nels 
liijio. .SV'. I.ijiné-Siittsk. Årsskr. //. 
else inecl nutidens. 
