EINAR LONNl’.ERG 
36 
trädets krafter och kommer det att utveckla rikligare med frukt, 
så verkade Arctaedii obevekliga, men på samma gång alltid hov¬ 
samma och vänliga kritik på Linnsei vetenskapliga utbildning och 
bidrog nog ej oväsentligt till att hos honom utdana de befintliga 
stora anlagen, särskilt försåvidt systematiseringen angår. Ty 
Arctaedii egna anlag voro just i detta avseende framstående, så¬ 
som hela hans vetenskapliga verksamhet ådagalägger.» 
o 
A andra sidan torde det ej lida något tvivel, att Linnaei 
sprudlande idérikedom utgjorde en nyttig stimulus för Artedi, 
som var »sen, alfvarsam». Det intima umgänget, diskussionerna 
och samarbetet på studiekammaren måste ovillkorligen medföra, 
att bådas tankeriktning ofta tog en m. 1. m. gemensam eller åt¬ 
minstone parallell stråt. De insågo båda det hart när kaotiska 
tillståndet inom naturvetenskapen. Det fanns knappt något system 
varken i zoologi eller botanik, åtminstone ej något konsekvent 
sådant. Indelningen var ej planmässig i likvärdiga, varandra ute¬ 
slutande grupper eller avdelningar, och som indelningsgrund an¬ 
vändes ej eller blott delvis morfologiska karaktärer. Så, för att 
taga ett exempel från zoologiens område, indelade Ray och 
Willoughby, och de voro dock de bästa bland föregångarna, 
fåglarna i två huvudavdelningar, lant- och vattenfåglar. De förra 
delades i sådana, som hade näbb och klor krokiga (såsom rov¬ 
fåglar och papegojor!) eller ock tämligen raka. Dessa senare 
indelades efter storlek i Maximes, Medies, Mmoixs och Minimes. 
Benfiskarna uppdelades av samma auktorer efter så olikvärdiga 
och varandra ej uteslutande indelningspunkter, att de olika grup¬ 
perna utgjordes av i. platta fiskar = flundror, 2. ålliknande, 
långsträckta fiskar, 3. fiskar med kort kroppsform och utan buk¬ 
fenor, 4. fiskar med blott mjuka ryggfen strålar samt 5. tagg- 
feniora fiskar. 
Av de nu,så godt som av var bildad man kända, subordi- 
nerade begreppen klass, ordning, familj, släkte och art fanns före 
Artedi och Linné blott art, vilket fastställts av Ray och Wil¬ 
loughby. Däremot förekommo ej de andra kategorierna. Visser¬ 
ligen ser man de sistnämnda författarna använda uttrycket gnuis, 
