LINNP^ OCH ARTEDI 
39 
ser, ordningar, släkten och arter samt definierade dessa olika 
begrepp. Enligt bådas uppfattning borde djurriket uppdelas i 6 
klasser. Ordningarna utgjorde enligt Linné en uppdelning av 
klassen för att ej flera släkten skulle sammanföras än man kunde 
överskåda; Artedi framhåller, att indelningen kunde vara antingen 
artificiell eller naturlig. Det förra slaget förkastade han och 
Iramhöll, till vilka absurda resultat det ledde, om man byggde 
på ytliga och oriktiga karaktärer. Han önskade naturliga klas¬ 
ser eller ordningar och ville i dem sammanfatta sådana släkten, 
som hade en naturlig överensstämmelse i de flesta avseenden.^ 
Om växtsläktena säger Linné \ Fundameiita Botanica{\^^^^^ 
att de äro så många, som de naturliga växtarterna förete olika 
'^fyuctiJicationes>'>^ och i Critica Botanica de växter, som över¬ 
ensstämma i ^friictificatione'» böra förenas i ett släkte. Artedi 
uttalar, att genus eller släkte i naturalhistorien i allmänhet är en 
viss analogi mellan vissa arter, som till delarnas gestalt, läge, 
antal eller proportion så överensstämma, att de åtminstone till 
någon del avvika från alla andra släktens arter. Artedis diagnos 
är tydligen här klarare och allmängiltigare. Han utvecklar också, 
huru de karaktärer böra vara beskaffade, på vilka släktet baseras. 
Artedis krav på naturliga släkten gjorde, att han stundom upp¬ 
ställde flera sådana än Linné. Så t. ex. skilde den förre mellan 
Sahno, lax-, Coregoniis^ sik- och Osmeriis, nors-släktena, vilka 
alla Linné däremot sammanslog till ett enda, Salmo. Att skapa 
naturliga släkten ansåg han vara ett det förnämsta målet i 
ichthyologien. Vi se sålunda, huru Artedi överallt yrkade på en 
naturlig indelning av systemet. Linné var mindre sträng. Han 
sade arten och släktet äro naturens verk, klassen och ordningen 
konstens och naturens. 
Då artbegreppet redan fanns förut, inskränkte sig Linné till 
att blott säga: Vi räkna så många arter, som från begynnelsen 
skapats. Artedi inlät sig ej på förhållandet till skapelsen, utan 
' Han talar t. o. m. om, att släktena böra rätt och naturligt ordnas .sinsemellan till 
vissa »mani])lar», och ordningarna uppstå sedan liksom självmant av dem. Dessa maniplar 
motsvara tydligen senare tiders familjer, så att han visar sig även här^•idlag vara en fore- 
gangsman. 
