LINNK OCH ARTKDI 
41 
samma sak, i det han yttrade: de artnamn äro oäkta, som ej 
skilja en art från de övriga av samma släkte och icke kunna 
göra det. Dessa teser belyste de båda med talrika exempel och 
förkunnade, att sådana artnamn ej finge väljas, som hänsyftade 
på relativ storlek, blomningstid, ursprung, färg eller andra vari¬ 
erande egenskaper. Linné önskade visserligen, att artnamnet 
skulle vara kort, men på samma gång uttalade han, att det ej 
fick utgöras blott av ett adjektiv, utan ett substantiv måste till- 
läggas för att visa, vilken del av organismen, som adjektivet 
hänförde sig till. Sålunda skulle man ej få säga Viola tricolor, 
utan Viola tricolor corolla, ty det var blomman, som hade tre 
färger. På grund av dessa stora anspråk stannade nomenklatu¬ 
ren i viss mån på halva vägen, och först omkring 20 år senare 
blev det Linné förbehållet att taga steget fullt ut och begränsa 
även artnamnet till att vara blott ett namn och ej en diagnos 
eller en del av en sådan, som han och Artedi från början yrkat 
på. Med den allt hastigare tillväxten av kända och vetenskap¬ 
ligt beskrivna arter blev det ju också allt svårare att med ett 
fåtal ord känneteckna varje art, och den vetenskapliga systema¬ 
tiseringen av djur och växter, som arbetar med mångfaldiga tu- 
senden av arter, skulle blivit omöjlig, om ej binomenklaturens 
Ariadnetråd skänkts oss. 
I ett avseende skilde sig x^rtedi rätt mycket från Linné, 
nämligen däri, att han ägnade så mycken uppmärksamhet åt ana¬ 
tomien eller morfologien. Han genomgår fullständigt fiskarnas 
kroppsbyggnad i en allmän översikt, som han kallar Partes 
Piscimn, och dessutom behandlar han i Descriptiones specier2im 
piscmrn ganska noggrant varje arts morfologi. Han hade näm¬ 
ligen, såsom Linné i företalet framhåller, dissekerat fiskar från 
Mälaren under sin studietid i Uppsala förutom dem, som funnos i 
Nordmaling. Ävenledes hade han under sin utländska resa fått 
tillfälle att företaga en del dissektioner. Beskrivningarna på de 
fiskar, han själv haft tillfälle att studera, äro därför mönstergilla,' 
och överhuvudtaget var Artedi böjd att grunda sin systematiska 
' «... descriptions which even now are models of exactitude and method», skrev den 
frejdade ichthyologen CICntiiek i8Ko, och det ;ir alltj.ämt sanning. 
