LINNE OCH SLAKTEN REUTERHOLM 
55 
söka att få bristen fylld hos honom, hwilken genom sin Svåger 
Praesid. Bielke torde wara försedd med något ymnigare förråd 
af desse nyttige fröslag; dock hoppas jag Du slipper den mödan, 
ty jag är säker att Arch. Linnaeus giör alt hwad möjeligit är för 
Herr P^ar, om du finner honom rätt benägen och icke redan för 
mycket beswärad. Så fram t Du finner att Archiatern Linnaeus 
icke för mycket däraf beswäras, kan Du äfwen för mig jemte 
min ödmiuka hällsnings framförande anhålla om fölljande wäxter 
och frön, som wi här kunna få roa oss med i wåhr: 
Gomplwena 
Ze 7 'anthcmum 
Mesef/ibrya 7 it/te?!i 7 a/t foI. chTistallis. 
Radix ca 777 ta; herbm Elegaiitisswia arniua 
Che 7 iopodha 7 i vel Bot 7 ys A 7 nh 7 'osn 
Digitalis 
C7'OC7{S Safl07'i-bl077l77Za7l 
samt hwad flere blomsterlökar, som kunna mistas och han will 
wara så god och lemna.» 
Brevets avsändningsort är ej angiven, men torde ha varit den 
i Över-Grans socken och vid den från Arnöfjärden i Ekolsunds- 
landet inlöpande Ryssviken belägna egendomen Skämma, från 
slutet av 1700-talet kallad Catrinedal, vilken G. G. Reuterholm 
ägde och bebodde, till dess han efter sin faders död blev ägare 
av Stora Ekeby. För jordbrukets höjande på Skämma, liksom 
senare på fädernegården, var han livligt intresserad och verksam. 
I hans dagböcker förekomma många vittnesbörd härom, ävensom 
om hans intressen för botanik och trädgårdsodling. Det var så¬ 
lunda han, som väsentligt utvidgade faderns anläggningar på 
Åholmen, och det är mycket sannolikt att han därvid både per¬ 
sonligen vid besök i Upi)sala och skriftligen inhämtade Linnés 
råd och åsikter. Åtminstone ett minne — och ett särdeles in¬ 
tressant sådant — om hans förbindelser med Linné finnes också 
bevarat. Det är en utförlig dagboksanteckning från den 24 
november 1757. Gustaf Gottfried Reuterholm befann sig då i 
Uppsala, och sedan han omtalat, hur han åt middag på ett ställe, 
»där kocken tycktes mig ej förtjäna allt för mycket beröm», samt 
