68 
KARL HEDBOM 
fick den större betydelse som invärtes medel genom Stahl (7 1734), som pri¬ 
sade den som ett ypperligt medel mot hämorroidallidanden. Innehåller flyktig 
olja och ett kvävehaltigt bitterämne jämte ej giftig akonitsyra och har till på 
sista tiden använts som ett ganska godt aromatico-amarum vid digestionsriibb- 
ningar och som krampstillande medel särdeles i underlivslidanden. 
Förekommer ej i vår nutida farmakopé av 1908 men fanns kvar i upp¬ 
lagan av år 1879. 
5. Nysört Goss. {Achillea Ptarniica L.) Ptarmicee Fl. 
Finnes upptagen i Apoteks-Taxan av år 1739, kom aldrig in i 1775 
års farmakopé. »Censurerades» av L., »emedan Millefolium har samma ver¬ 
kan». Infördes emellertid i 4:de ed. 1790. Ströks åter i den 5:te 1817. 
6. Surkulla L. {A?ithemis Cotula L.) Cotulse foetidae H. Fl. 
Växten luktar hundurin. Användes fordom som läkemedel och i Amerika 
än i dag. Avskys av bin och råttor. Sökes av paddor (se Linné: Västgöta- 
Resan s. 205). Brukas stundom som ersättningsmedel för persiskt insekts¬ 
pulver. Förordades av L. till införande i vår första farmakopé år 1775 som 
utmärkt vid hysteri, vattusot, astma och skrofler. Medtogs ej i ed. altera 
år 1779. 
7. Sötblomster eller Kamillblomma Fk. I.. {Matricaria Chamomilla L.) 
Chamomillae nostratis H. Fl. 
Härstammar som läkemedel från de »botaniska fäderna» på 1500-talet 
enligt en av avi. professor Fristedt uttalad åsikt,' då antikens kamill antag¬ 
ligen var en annan art. Släktnamnet anses hänsyfta på denna drogs använd¬ 
ning i antiken vid kvinnliga underlivslidanden. 
Sötblomstret har enligt Arvidh Månson’s Örtabok 35 »dygder». 
Verksamma beståndsdelar äro ett kristalliniskt bitterämne och flyktig olja 
av mörkl)lå färg. 
Flos Chamomillae finns kvar i farmakopén än i dag. 
8. Prästkrage Till. L. {Chrysanthemum Leucanthemiim L.) Bellidis pratensis H. 
Begagnades fordom i bröståkommor. Föråldrad enligt L. 
9. Renfana Fk. L. {Tanacetiim vulgäre L.) Athanasiae Fl. S. 
Börjar omtalas som läkeväxt på Karl den stores tid. 
Är gift för insekter och vissa intestinahnaskar och finner på sina ställen 
användning som medel att skydda köttvaror mot larver. 
Innehåller eterisk olja och bitterämne. 
Står ej i vära yngsta farmakopéer av är 1901 och 1908, men fanns ännu 
i den näst föregående editionen. 
10. ^Luktsalvia Kr. K A. {Tanacetum Balsaniita L.) Balsamitae H. 
Denna i alla stugor på landet välkända ört förekom i 1775 års farma¬ 
kopé som ett berömt medel mot kramp. Äterkom ej i påföljande edition 1779. 
’ Förf. äger ett interfolierat ex. av professor Fristedts Lärobok i Organisk Phannako- 
logi, vari Fristedt med egen hand gjort talrika anteckningar, till vilka några gånger tagits 
hänsyn i fråga om de historiska uppgifterna. 
