70 
KARL HEDBOM 
16. Pestilensrot Fk. L. {Fetasites officinalis Moench.) Petasitidis R. ¥\. 
Brukades fordom mot pesten. Pestilensroten, även kallad niekraftsrot, 
tillhörde de örter, som i gamla tider ej fingo saknas i någon välförsedd örta¬ 
gård. Kritiserades delvis redan av L. Den starkt aromatiska rotstocken kom 
in som officinell i vår farmakopés i:a edition men utgick med denna. 
17. Flocksört Fk. [^Etipatoriiim cannabinuni L.) Eupatorii H. 
Den bäska rotstocken brukades av de gamle som purgermedel. I av¬ 
handlingen »Purgantia indigena» får växten t. o. m. epitetet »unik» i fråga 
om denna sorts verkan. 
Förekom blott i 1775 års farmakopé. 
18. Hedblomster Fk. [Elichrysum Moench.) Stoechadis citrinae Fl. 
Förekom i 1739 års apotektaxa men ej i farmakopén av 1775. Bruka¬ 
des vid gikt enl. L. 
19. Kattfot Fk. L. {Antennaria dioica G^ertn.) Gnaphalii Fl. 
Osäker till sin verkan enl. L. Dess medicinska historia i huvudsak den 
samma som föregåendes. 
20. "^Ålandsrot Fk. L. {Enda. Heleniiim L.) Enulae R. 
Daterar sig från Hippokrates i klassiska forntiden. Berömmes högeligen 
av Galenus som ett präktigt medel mot bröstlidanden. »Enula campana red- 
dit prfecordia sana», heter det i Compendium Salernitanum. Var ännu på 
Einnés tid ett av de förnämsta medlen vid hosta och har ordinerats in på 
sista tiden i bröstsjukdomar. Odlades i varje välförsedd. örtagård. 
Rotstocken håller inulin till 40 bitterämnet helenin, en kamferartad sub¬ 
stans m. 11. beståndsdelar. 
Finnes ej upptagen i våra två senaste farmakopéer. 
21. Gullris L. [Solidago Virganrea L.) A^irgaurese H. 
Ansågs sårläkande. Ej upptagen i våra egentliga farmakopéer. 
22. Tusensköna Hoffb. [Bellis peren?iis E.) Bellidis minoris H. 
Står under namn av Majblomster i apotektaxan 1739. dill verkan osäker 
enligt Linné. 
23. Ängshaverrot G oss. [Tragopogofi praten sis E.) Barb?e Hirci R. 
Står upptagen i Linnés Materia medica (1749), men ansågs av honom 
föråldrad. 
24. Kornfibla Fr. [Scorzoncra huniilis L.) Scorzonerm R. 
Finnes även upptagen i samma bok med anmärkningen osäker. I våra 
äldre farmakopéer (ed. I—IV) förekommer i stället 
25. •■■'Svartroten IVr. [Scorzonera Hispanic a I..). 
Det är svårt att förstå, att dessa tre sistnämnda kunna äga andra egen¬ 
skaper än rent närande. 
