72 
KARL HEDBOM 
pest och »förhäxning» egentligen blott av det skälet, att »den onde» av ren 
avundsjuka bitit av roten underifrån. 
o 
31. Akervädd L. [Scabiosa arve 7 isis L.) Scabiosae R. Fl. 
Svag och osäker drog enligt L. 
VÄNDEROTVÄXTER. 
32. Vänderot Fk. L. {Valeria/ia officmalis L.) Valerianae minoris R. 
Vänderotens medicinska historia går långt tillbaka i medeltiden till de 
dagar, då abbedissan Hildegard af Bingen levde. 
Rotstocken luktar om våren ytterst angenämt för kattor, säger L. Den 
innehåller flyktig olja och flera organiska syror. 
Är ett högt skattat läkemedel än i dag. 
TRYVÄXTER. 
33. ^Fläder Fk L. [Sambums nigra L.) Sambuci Cort. Fl. Fol. Baccae. 
Detta »hyddans träd, som ock smyckar palatsets ruiner», är känt som 
medicinalväxt sedan klassiska forntiden. 
Barken verkar purgerande. Blommorna, som innehålla slem och flyktig 
olja, den senare i ringa mängd, utgöra än i dag våra husapoteks förnämsta 
svettdrivande medel. Förnämare är mos av bären, det gamla Rob Sambuci 
med ännu kraftigare verkan. Bären hålla tyrosin, en aminosyra. »Trädets 
skugga är skadlig för människor» L., förmodligen av den orsaken att busken 
— som L. mycket sant och riktigt säger på ett annat ställe — i byarna 
frodas vid gödselstacken: »cum fimo Isetatur». 
34. '•■'Sommarhyll Fk. L. [Sambucus Ebtdus L.) Ebuli R. 
Förekom i våra äldre farmakopéer. 
Starkare i sin verkan än föregående enligt Linné, men föga i bruk redan 
på hans tid, dock upptagen i avhandlingen »Purgantia indigena» bland våra 
inhemska laxérmedel. 
35. Linnéa Hn {Lmncea borealis L.) lånnaeie H. 
»Linmeam dixit Cel. CtRONOVius Plantam lapponicam depressam, vilem, 
neglectam, brevi tempore florentem, a consimili suo Linnaeo.' 
Linné förordade varmt »sin egen växt» som ett utmärkt medel mot reuma¬ 
tism. Hon infördes ock i 1775 års farmakopé men försvann med denna. 
‘ Gronovius har givit namnet lännéa åt en krypväxt från Lappland, oansenlig, förbisedd 
och snart utblommad precis som hennes namne Linné. 
