85 
LINNÉS INHEMSKA MEDICINALVÄXTER 
12 0. *Grenbingel Ialtebi,. [MercuriaUs annua L.) Mercurialis H. 
'I'aniligen giftig drog från 1 iioskorides’ tid. Brukades som avföringsmedel 
och även vid sterilitet. Ansågs av L. misstänkt och av tvivelaktigt värde. 
Xär L. var sjuk våren 1764, ordinerades för honom enligt recept, som ännu 
finnes i behåll, kryddor till lavemang, vari bland många andra även denna 
drog ingick. 
Innehåller metylamin. 
LINVÄXTER. 
121. *Lin Fk. {Linum usifatissiniuni L.) Lini sativi S. 
Fröen av denna förhistoriska kulturväxt användes i medicinskt bruk på 
Linnés tid ungefär som nu. 
122. Vildlin Liljebl. {Linum catharticum L.) Lini catarthici H. 
(lodt mera sällan användt laxermedel enligt I.. 
HARSYRVÄXTER. 
123. Harsyra Fk. {Oxalis Acctosella L.) Acetosellae H. 
Denna drog förekom länge i våra farmakopéer, i form av sal acetosellse 
t. o. m. i 6;te editionen, till dess man så småningom kom underfund med, 
att dess verksamma beståndsdel, oxalsyran, är ett farligt gitt. 
NÄ V VAXTER. 
124. Stinknäva Goss. {Geranium Rohertianum L.) Geranii Robertiani Fl. 
Ansågs sårläkande. Föråldrad enligt L. 
125. •■^Desmenäva Nath. {Erodium nioschatum L’Her.) Geranii moschati H. 
Brukades vid koppor och kräfta. »Föråldrad» L. 
ÄRTVÄXTER. 
126. Vårärt N.a,th. {Orohus vernus L.) Orobi Farina. 
»Fogleärt-miöhl» förekommer i gamla taxan av år 1739, omnämnes även 
av L. i Fl. Su. 
127. Sötväppling Fk. {Melilotus officinalis L.) Meliloti Fl. Fl. 
Medicinalväxt sedan forntiden. Innehåller kumarin. »Torr doftar den 
ändå finare än som grön» L. 
