98 
KARL HEDBOM 
Dessutom förekommer i våra farmakopéer med undantag av de tre yngsta 
editionerna drogen Betulae Folia tenerrima, d. v. s. de späda friska bladen, 
som ansågos svett- och urindrivande och väl sällan ordinerades av läkare, men 
brukades i huskurer mot ros och gikt. 
PORSVÄXTER. 
208. Pors Till. L. {Myrica Gale L.) Myrti brabanticie Fob 
Föråldrat men framstående medel mot skabb och ohyra enligt L. 
Officinell till år 1817. 
PILVÄXTER. 
209. *Svartpoppel Liljebl. {Populus nigra L.) Populi Oculi. 
Föråldrat medel vid diarré enligt L. 
210. *Vitpil L. {Salix alba L.) Salicis Fob 
»Föråldrat medel» L. 
Barken av pilarter, särskilt jolster, skörpil och den ovanstående, blev of¬ 
ficinell först i editio altera 1779, alltså året efter Linnés död. 
ORKIDEER. 
2 11. Fåblommigt Nyckelblomster Nath [Orchis Alorio L.) Satyrii R. 
På 1700-talet, då man ännu ej lyckats fullt frigöra sig från medeltidens 
föreställning om en s. k. »signatura rerum», ansåg man stundom fortfarande, 
att orkidéernas egendomliga rotknölar besutto en specifik inverkan på under¬ 
livets organ. 
L. talar också om, att drogen i fråga ägde en »vis aphrodisiaca» och 
kunde brukas vid sterilitet. 
212. Sankt Pers Nycklar Westöö & Lénst. [Orchis niuscnla L.) Salep R. 
Drog från Dioskorides’ tid. 
Enligt en anteckning av Fristedt började europeiska arter användas från 
är 1740 som moderväxter till denna drog, som för övrigt erhålles från flera 
till samma grupp hörande orkideer såsom praktnyckelblomster, fåblommigt ?iyckel- 
blomster, salep srot och andra. 
L. tillskriver medlet ungefär samma verkan som »Satyrii R». 
Drogen, som fortfarande är officinell, innehåller stärkelse och 48 % slem. 
Brukas som stoppande medel i akuta tarmkatarrer och därjämte som nu- 
trierande medel mest i barnpraktiken. Orkidéknölarna hålla mannaner. 
Alkaloider saknas fullständigt i orkidéernas stora familj. 
