142 
ROB. E. FRIES 
dryftats Baiihini, Raji och Tourneforts lärosatser, där framlades 
nu och lästes den unge svenskens enkla och klara läror. 
Som en obemärkt yngling kom han dit ut; som den krönte 
segraren vände han åter till hemmet. I sagoskimmer stå ock 
dessa tre år, som Linnseus levde i Holland, och i vetenskapernas 
historia torde näppeligen en liknande utveckling kunna uppvisas 
från anspråkslös obemärkthet till ledareställning. Ingen period i 
Linnsei liv torde därför erbjuda det intresse, som denna, då ung¬ 
domens planer togo form och segern vanns. 
Det första datum, som Linnaeus kunde inskriva i segrarnas 
bok, var den 23 juni 1735. Det var då, som han, redan • 10 
dagar efter sin ankomst till Holland, fick träda upp i den äre¬ 
vördiga katedern i en av salarna vid universitetet i Harderwijk. 
Än i dag, ett sekel sedan akademien där för alltid stängde sina 
portar för professorer och studiosi, finnes denna kateder förvarad 
på stadens rådhus såsom ett minne från den tid, då det lilla 
Harderwijk ännu hade sitt eget universitet. I den nedre avdel¬ 
ningen av denna, i praktfull barock skulpterade och med Orani- 
ernas örnar och Harderwijks lejon utsmyckade dubbelkateder stod 
nu Linnseus, och i latinska vändningar »med själsnärvaro och syn¬ 
nerlig fyndighet» försvarade han sin Hypothesis nova de febrmm 
intermittentium causa (en ny hypotes om frossans orsaker). Av 
universitetets rector mao;nificus De Gorter blev han samma dag 
promoverad till medicine doktor, mottog insignierna på sin nya 
värdighet, en guldring, en sidenhatt och ett diplom, samt tillför¬ 
säkrades alla de »förmåner, privilegier, värdigheter, prerogativ och 
doktorsinsignier, som genom lag eller hävd vid vilken som helst 
annan akademi tillerkännes en verkligen och lagligen promoverad 
medicine doktor». 
Kort därefter kom Linnseus till Leyden. Dess universitet, 
Hollands mest berömda vid denna tid, ägde mången vetenskaplig 
storhet, som Linnseus ville lära känna. Främst bland dem alla 
stod den åldrige Boerhaave, en stor naturforskare och den störste 
bland samtidens läkare. Gammal och sjuklig var han, och afto¬ 
nens skuggor började redan breda sig över hans levnads dag. 
Men som den ena dagen följes av en ny i en evig kedja, så 
