144 
ROB. E. FRIES 
serie brev, som Gronovius sände Linnaeus liksom även åtskilliga, 
som denne erhöll av de övriga nyss nämnda vännerna i Holland. 
Vid genomläsandet av de.m får man ett livligt intryck av den 
stora insats som dessa, särskilt Gronovius, gjorde till främjandet 
av Linnaei syften och till befordrandet av hans vetenskapliga verks 
tryckande. Det är ej mindre än 69 brev, som denna samling 
innehåller, skrivna av Gronovius till Linnaeus endast under dennes 
Hollandsvistelse och nästan samtliga behandlande frågor rörande 
korrekturläsningen och tryckningen av Linnaei verk. »Det sista 
arket har beredt mig mycket arbete och gjort Lawson stort be¬ 
svär. I enlighet med dina önskningar hava vi försökt att rätta 
det, som icke hade sammanhang eller blott allt för dunkelt ut¬ 
trycktes, så att det överensstämmer med eder mening, vilket är 
allt vi hoppas.» (Brev d. "V4 1737.) »Tänk nu efter, beder jag 
dig, vad som bör följa, när Cryptogamia är avslutad; jag har ut¬ 
fört ett noggrant index över släktena och synonymerna, vilket 
var ett ofantligt arbete och krävde mycken tid. Likaså har jag 
jämfört alla Tourneforts släkten och annoterat vissa, som ej äro 
att finna i edra Characteres; över dessa skall jag sända dig en 
liten förteckning, så snart vi hunnit till Cryptogamia. Om det är 
något annat, du önskar av mig, så var övertygad, att jag skall 
vara högst beredd.» (Brev d. ^^9 1736-) 
Dessa ur ett par av Gronovii brev gjorda, rätt typiska ut¬ 
drag, vilka lätt skulle kunnat mångfaldigas, ge oss kanske en 
tillräcklig bild av det sätt, varpå Gronovius lämnade Linnaeus sin 
hjälp. Av så mycket större värde var denna, som manuskripten, 
ofta nedkastade under trycket av brådskande arbeten och under 
inflytandet av Linnaei hastiga sinne, ej så sällan krävde formella 
förbättringar eller mindre omarbetningar. Man tycker sig ibland 
vid läsandet av breven kunna se Gronovius sitta där lutad över 
korrekturen och smått förtretad över det onödiga besvär, som 
Linnaei glömska och iver gör honom. »Äntligen har jag fört 
saken därhän, att blott fyra sidor återstå att rätta, vilka redan 
skulle hava varit avslutade, om icke edra sista blad hade vållat 
oss stora bekymmer, ty så många och så stora rättelser måste 
göras som knappast varit fallet med de föregående bladen.- 
