146 
ROB. E. FRIES 
en betydande förmögenhet åt sin son Georg (f. 1685, d. 
1760), vilken som bankir fortsatte lånetransaktionerna med Öster¬ 
rike (1734 Ö million), med staden Danzig (1734 och 1735, vardera 
gången 300,000 fl.) o. a. Han var en av Amsterdams rikaste 
män, levde som en grand seigneur, hade 8 domestiker, hästar 
och vagnar samt en jakt. Han inköpte De Harten-Camp av 
arvingarna till postmästaren Jan Hinlopen för 22,000 fl. och an- 
lade där en botanisk trädgård »le plus magniflque et le plus com- 
plet de tout TEurope», menageri, museum och bibliotek. Den 
1707 gifte han sig med Johanna Bouwens, dotter till den rike 
kanonfabrikanten Joannes Bouwens. Georg Cliflbrd, Linnés gyn¬ 
nare, intog aldrig någon ämbetsmannaställning och var ej direktör 
för det Holländska ostindiska kompaniet såsom allmänt uppgivits; 
han innehade blott »quelques petites charges comme administra- 
teur de Föglise ’de oudezijds kapel’ (1730) et commissaire du 
Hortus medicus ä Amsterdam (1751)»; i dec. 1758 efterträdde 
han borgmästaren W. G. Deutz som »commissionnaire impérial 
du Mercure». Han avled på Hartecamp och lämnade efter sig 
en dotter och 4 söner^ under vilkas ledning bankirhuset Cliflbrd 
nådde sin största blomstring, till dess den fruktansvärda kraschen 
1771 störtade det celebra handelshuset. 
Hos denne man blev nu Linnaeus anställd som prefekt för 
trädgård och djurgård, museum och bibliotek och samtidigt såsom 
Boerhaaves ställföreträdare som husläkare i familjen. Med vilka 
underliga känslor skall icke den fattige småländske prästsonen, 
den med försakelser vande Uppsalastudenten hava trädt in i sin 
nya furstliga boning, där all tidens lyx stod till buds.? Med vil¬ 
ken flammande entusiasm bör han ej hava skådat kring sig, då 
han stod där omgiven av de kostbaraste skatter, som Flora och 
Fauna bragt samman från alla världens kanter, och vilken sju¬ 
dande arbetsglädje bör ej ha gripit honom, då han nu, i fulla 
kraften av sin skapande förmåga, grep sig an med att vårda och 
ordna och skildra allt det rika, som Hartecamp innehöll. I det 
ståtliga folioverket Horhis Cliffortianus, vari alla de i trädgården 
odlade och i museet förvarade växterna behandlas enlisft Linnaei 
nya metoder, har han också i företalet entusiastiskt besjungit det 
