LINNE I HOLLAND 
153 
liksom vid många andra tillfällen, har han om många bland dem 
uttalat sig med djupaste beundran. 
Men å andra sidan kan knappt förnekas, att naturforskningen, 
när det i8:e seklet grydde, erbjöd ett rätt tröstlöst utseende. 
Som ett kaos har man ofta brukat beteckna tillståndet och om 
också härutinnan ligger ej så litet av överdrift, så kände dock 
förvisso den tidens forskare djupt svårigheterna, som mötte vid 
handhavandet av det rika materialet, vilket mången försökt, men 
ingen förmått att på ett uttömmande sätt ordna. Ej ens Raji 
berömda system förmådde tillfredsställa zoologerna och Tourne- 
forts geniala Institutiones kunde ej leda botanisten tillrätta bland 
blommornas tallösa skaror. Det var i känslan härav, som Lin¬ 
naeus som 23-årig student i ett manuskript till sina Fundamenta 
botanica gav följande uttryck åt sin pessimism inför tidens för¬ 
virring: »antalet på plantor växer dagligen till och med dem för¬ 
dubblas dagligen felen, att jag intet vet, om gudarne gifvit oss 
metod, antingen då de voro gode eller onde.» Det var meto- 
den, systemet, grunderna för allt arbetet, som alla längtade efter, 
och när därför Linnaei verk med den nya enkla metoden, det 
logiskt klara systemet och de skarpt fixerade lagarna ifrån Hol¬ 
land sändes ut till samtidens naturforskare, blevo de hälsade som 
ett befriande budskap. Ty tiden var mogen för Linnaei verk. 
Det finnes emellertid nog även andra faktorer, som spelade 
in vid Linnaei snabba framgång, och en bland dem — föga be¬ 
aktad eller åtminstone ej tillräckligt framhållen — är den miljö, 
i vilken reformverket såg dagen. Att det just blev i Holland, 
som detta skedde, var nog icke utan betydelse. Holland, det 
lilla, rikt utrustade och i andlig och världslig kultur högtstående 
landet, erbjöd den bästa jordmånen för de utströdda frönas gro- 
ning. Sedan gammalt stodo vetenskaperna där i högt anseende 
och med dem tävlade konsten att göra landet ärat. Den store 
humanisten Erasmi Rotterdami ande gick igen i den filologernas 
skola, som emot slutet av 1500- och under i6co-talet gjorde 
särskilt Leydens universitet så ryktbart och genom vilken Hol¬ 
land kom att intaga Italiens forna plats som ledaren i denna 
vetenskap. Där verkade Lipsius, de båda Gronovierna (farfader 
