154 
ROB. E. FRIES 
och far till Linnsei samtida), Hemsterhuis o. a.; där studerade 
Schefferus, den svenska filologiens grundare. Redan vid denna 
tid möta oss också på naturvetenskapernas fält de lysande nam¬ 
nen Swammerdam och Leeuwenhoek, och när mot slutet av 1600- 
talet de humanistiska disciplinerna i Holland delvis börjat stelna 
i torr formalism, då ryckte medicinen och naturforskningen med 
Boerhaave o. a. fram, upptagande Paduas fallande mantel. Det 
är ock förvisso ej blott en tillfällighet, att Hollands störste må¬ 
lare, den Leydenfödde Rembrant, valt läkarna vid dissektionsbordet 
till motiv för ett par av sina klassiska verk och att andra följde 
i hans fotspår. Ty dessa bilder äro signifikativa kulturhistoriska 
dokument så goda som några andra. Det stora antalet univer¬ 
sitet — i Leyden, Harderwijk, Franeker, Groningen, Utrecht, 
Amsterdam — som det lilla Holland vid i 700-talets början kunde 
uppvisa, tala ock för vetenskapernas höga uppskattning i detta 
land. Till dessa universitet, särskilt Leydens, samlades också 
främlingar från alla länder och de åsikter, som där framställdes, 
spredos så rundt Europa. God var därför den jordmån, i vilken 
Linnaei läror såddes. 
Det har sagts, att i historien är det personliga det högsta, 
och är detta sant, så gäller det i särskild grad om historien om 
Linnsei genombrott. Nya tankar och nya metoder kunna nog i 
sig själva bära segerns förutsättningar, men det kan krävas lång 
tid och hård strid, innan målet vinnes. Det är den kämpandes 
personlighet, det till stor del även kommer an på, om striden blir 
lång eller snabbt utkämpad, och i det hänseendet var Linnaeus 
av naturen ovanligt gynnad. Han hörde till de gudabenådade, 
som, var han kom, spred sol omkring sig, och han kunde mer 
än de flesta vinna människor. Och där i Holland, invid målet 
för ungdomens drömmar och förhoppningar, med den berusande 
känslan av frihet och förståelse, hur bör icke där hans tjusarkraft 
hava strålat mer än någonsin. Vi kunna se honom där trädande 
in i forskarkretsarna med naturbarnets friskhet i sinnet, med den 
naiva älskvärdheten parad med en segerviss självkänsla och med 
snillets eld tändande och entusiasmerande sinnena, och vi kunna 
förstå, hur det kom sig, att alla de forskare, han kom i beröring 
