4 
ELIS MALMESTROM 
Den är en trons, ej en tankens sak. Emot lidandet försvarar den Guds 
kärleksvilja. — Den theodicé däremot, som var 1700-talets, är den, som 
emot bristfullheten i världen försvarar Guds vishet och naturens förnuf¬ 
tiga inrättning. Dess problem har lösts på huvudsakligen två sätt, för 
vilka Spinoza (J* 1677) och Leibniz kunna stå som representanter. Spinoza 
menar, att det onda såsom ofullkomligt försvinner inför den fullkomliga 
insikten, ty världen är begriplig och tillvaron likaså. Leibniz vet, att 
all existens av ändlig art innebär inskränkning, d. v. s. ett metafysisk ont, 
som är grund till det moraliska och fysiska onda. Vi lida ont, göra ont 
och äro onda, därför att vi såsom ändliga existera i en ofullkomlig värld. 
Härtill lägger Leibniz även förklaringen: vi se endels. Kunde vi se 
längre, skulle vi finna en prestabilerad harmoni, en förut ordnad fullkom¬ 
lighet. — Vad här endast har kunnat antydas, skulle även kunna utveck¬ 
las så, att Leibniz får kausalitet och teleologi att sammanfalla i mot¬ 
sats till Spinoza, för vilken teleologien blir överflödig. —- Upplysnings¬ 
tidens i stort sett från syndmedvetande och asketism befriade, ljusa tro 
mörknade överallt mot seklets slut, särskilt i Lrankrike. 
De tankar, som upplysningsfilosofin företrädde, kommo över till 
Sverige förmedlade av CHRISTIAN WOLFF, vars system, ehuru universi¬ 
tetskanslern 1732 uppmanat att »med betänkande läsa WOLFFS och LEIB- 
NITII skrifter», från denna tid undanträngde den dåvarande Cartesianis- 
men, för att därefter enväldigt härska i ett 30-tal år (1760 Lockeanismen). 
Den Wolffianska filosofins genombrott vid Upsala Universitet är skildrad 
av Clzes Annerstedt i Upsala Universitets historia 1 , av OSCAR LEVER- 
TIN i hans bok: »Johan Wellander» 2 , och av EMANUEL LiNDERlIOLM i 
»Sven Rosén» 3 . Det må här vara nog att erinra om LEVERTINS påpe¬ 
kande, att mest har WOLFFS lära »gått i blodet på LlNNÉ, den geniale 
systematikern ex professo, bakom vilkens Systema naturae det med skäl 
sagts, att man skymtar WOLFFS tankeschema» 4 . LEVERTIN ingår här ej 
på, om det är fråga om verkligt historiskt beroende eller ej. Till år 1735, 
det år, då första upplagan av Systema naturse kom ut, finns i LlNNÉS 
skrifter ej spår av andra vetenskapliga intressen än de botaniska, zoolo¬ 
giska, mineralogiska och medicinska. Redan 1729, ett år efter sedan 
Linné kommit till Upsala (dit han kom sept. 1728) ventilerades en av¬ 
handling i Wolffiansk anda, sammanskriven av Nils Wallerius, seder¬ 
mera den förste kalseniske professorn, men det är även av inre skäl full¬ 
ständigt uteslutet, att denna ännu dock blott sparsamt företrädda filoso- 
1 III: 424 ff. 
I kapitlet: Wellanders studentår och Upsala. 
! Sven Rosén och hans insats i frihetstidens radikala pietism. Ups. 1911 sidd. 141 
— 156. 
4 O. a. a. s. 67. 
