42 
JORAN SAHLGREN 
först »Naturens ljus» för att sedan begagna sig av »Skriftens ljus». Så 
gjorde han i romarebrevet och i sin predikan för athenarna. Han brukade 
»icke metaphysiska, utan physiska skäl, såsom mera handgriplige och 
påtaglige för de flästa, emedan både den stora och lilla werldens 1 2 3 skapelse, 
både det wi se utom och omkring oss» — — »tjänar til at finna och 
stadfästa detta stora fundamentum fundamentorum omnium» att vi blivit 
beredda till tron på Gud genom vårt eget naturliga ljus. 
På samma sätt som Paulus bör också den evangeliske predikanten 
då och då stadfästa tron på Gud genom de bevis som naturen själv lämnar." 
Denna den evangeliske predikantens så att säga naturvetenskapliga 
uppgift är det som Linné gjort till sin. Den ledande tanken i ett stort 
antal av Linnés arbeten är att naturens kännedom är en väg till Guds 
kännedom och pris. Sådan är bl. a. grundtanken i hans berömda pre¬ 
sidietal om »Märkvärdigheter uti Insecterne» (1739). 
Till innehållet är sålunda talet om Märkvärdigheterna en tämligen 
regelrätt predikan. Vi skola se att detta även gäller formen. 
Enligt PONTOPPIDAN (s. 238 ff.) består en predikan av följande 
huvudstycken: 1) texten, 2) ingången eller exordium, 3) huvudsakens före¬ 
ställning eller propositio, 4) delningen eller divisio, 5) förklaringen eller 
explicatio, 6) tillämpningen eller applicatio. 
Texten till Linnés tal om Märkvärdigheterna läses på titelbladets 
baksida, är hämtad ur Jobs bok. kap. 12, vers 7—8, och lyder sålunda: 
»Fråga Diuren 3 och the skola lära 4 tig, 
Ock Foglarne 3 under Himmelen, the skola säga 4 tig, 
Ock tala med Jordene 3 och hon skal lära 4 tig, 
Ock Fiskarnc 3 i hafwet the skola förkunna 4 tig. 
Job XII: 7». 
Ingången bör enligt PONTOPPIDAN (s. 246 ff.) ej vara lång. Det 
bör vara en förberedelse till att höra huvudsaken. Man lägger därför till 
grund ett bibelspråk, en psalmvers eller t. ex. »en naturlig sanning, hwar- 
af kan göras tillämpning». 
I Märkvärdigheternas ingång skildrar Linné naturens kretslopp. »Alt 
hwad den Alsmäktige Skaparen inrättat på wårt jordklot är giordt med 
så undersam Ordning, at ei et enda fins, som ei behöfwer et annats 
bistånd till sitt underhåll.» Jorden är örtens föda, örten maskens, mas- 
1 Uttrycket »den stora och lilla världen» (jfr Anndts Sanna kristendom, bok 4, före¬ 
talet) är bildat efter det klassiska ( makrokosmos och) mikrokostnos. 
2 PONTOPPIDAN, a. a. (1766), s. 160 ff. 
3 Kursiverat av Linné. 
4 I Bibeln 1703 står lär at d. v. s. lära det , säijat d. v. s. säga det, förkutmat d. v. s. 
förkunna det. 
