LINNÉ SOM PREDIKANT 
45 
Kompositionen och logiken i denna Linnés predikan över skapelse¬ 
verket och skaparen med exempel hämtade ur insekternas värld är myc¬ 
ket enkel. Dess styrka ligger i de invävda realistiskt poetiska bilderna. 
Särskilt verkningsfulla äro här som i Linnés övriga arbeten de talrika 
bilder, som hämtats från människans liv. 
»Ser Myrans (Formica) oförtrutna arbete; hur hanerne hopetals sorg¬ 
fri få flyga ut, at endast förnöja sig; hur arbets myran som en slaf hela 
dagen måste träla, bära hem vinter föda, timber, och sola sina linnebarn.» 
Språket är givetvis påverkat av den samtida predikostilen, vars ord¬ 
förråd till stor del var hämtat ur bibeln. Den från bibelspråket välbe¬ 
kanta plurala imperativen på -(e)r, ex. ser, har, låter, åskoder är här 
vanlig. (I 3:e uppl. 1752 läses i stället sen, hafven, låten, åskåden). Från 
bibeln äro också ordformerna tädan, därifrån och Edart (3:e uppl.: Edert ) 
hämtade. Ordet snicka snickra’ (3:e uppl.: snickra) förekommer såväl i 
bibeln som i smålandsdialekten (LiNDER, Gadd). Vissa meningar äro 
direkt kalkerade på bibeln. Mönstret för »Ach store Gud hur full är 
verlden af tina äro» återfinnes Psalt. 72: 19: »all land warde full medh 
hans ähro» och Esaias 6:3: »hela jorden är full medh hans ähro». Ord¬ 
formen tina är fullt bibelspråkriktigt insatt (jfr din i Sv. ak. ordbok). 
De i predikostilen vanliga tredubbla parallellismerna förekomma talrikt. 
Det är ej ägnat att förvåna att Linné, då han i denna av bibel¬ 
språket påverkade framställning vill nå en koncentrerad poetisk effekt, 
hämtar sina mönster ur bibelns poetiska böcker. Vem märker icke bibel- 
parallellismen i följande av Levertin anförda hymn till det mänskliga 
förståndet? 
»Gud har ei klädt menniskan som diuren; vernuftet kläder henne 
doch, som upfunnit hundrade slags pälsar. Naturen har intet gifvet oss 
rifvande klor, och glupske tänder som Tigrar, men förståndet lärdt dela 
kiöt och ben bätre än de. 
Wl hafvom ei fåt den styrka som Elephanten, men Wettet lärdt 
tämja den starkaste. 
Wl hafvom ei fåt så snält lopp som Haren , men snillet lärdt fånga 
den snällaste. 
Wl hafvom ei fåt framfötter 1 at grafva genom jorden som Mulvaden, 
men eftertankan lärt genom grafva hårda helleberget. 
Wl hafvom ei fått fenor och spol som Fiskarna , doch har vår järna 
lärt oss simma til bägge Indierne. 
Wl hafvom ej fått vingar som Foglarne, doch har uträkningen lärdt 
taga neder foglen utur Skyen. 
Wl hafvom ej fåt ögon skarpe som en Lo; men omtankan lärt genom 
Tuber se fläckar i planeterne och genom microscoper se ådrorne i lusen. 
1 I 3:e uppl. i stället händer. 
