46 
JORAN SAHLGREN 
Wl hafvom ei fåt så rytande måhl som Leyonet, doch lärdt genom 
Tubas stentorias, kläcker och stycken, dundra, mer. 
Wl hafvom ei fåt hörsel som vilsvinet, doch genom Tubam acusti- 
cam förmå höra nogare. 
Är altså förnufftet det ädlaste Gud och Naturen gifvet menniskan, 
hvar med vi så högt öfvergå alla andra skapade ting; bör vi altså det 
bruka och upbruka.» 
I det nyss anförda är det ej blott parallellismerna som äro hämtade 
ur bibelns poetiska böcker. Så är ofta fallet även med rytmiken. Den 
s. k. bibelrytmen (i de poetiska böckerna) består i hebreiska texten däri 
att varje halvvers har tre (eller två) betonade stavelser (höjningar). 1 Denna 
rytm går igen i alla av mig undersökta bibelöversättningar. 2 Så är också 
förhållandet t. ex. i: 
»Wi hafvom ei fåt den styr ka som kLlephanten, 
men mettet lärdt täm]a den starkaste. 
Wi hafvom ei fåt så snält lopp som Haren , 
men snillet lärdt fånga den snällaste. 
Jag har ovan visat att Linnés tal om Märkvärdigketerna är en pre¬ 
dikan över Job 12, v. 7—8. Samma text ligger till grund för den lilla 
predikan varmed Sponsalia plantarum eller Blomster-fägnad 3 (författad 
1744 el. 1745) inledes. 
I stället för insekterna är det här fortplantningen som får illustrera 
Guds skaparkraft. 
Sedan »den allsmächtige Skaparen inrättat så obeskrifligen den wida 
jordenes skådeplats» och på den »insat de konstigaste machiner diur kal¬ 
lade», slutade han sit skapelsevärk »med sitt aldra största och fullkomli¬ 
gaste understycke, menniskian kalladt», vilken han gav »Siälen eller för¬ 
nufftet, med hwilket hon skulle förundra hwad de utwärtes sinnen gofwo 
wid handen och der effter döma om de skapade tings mästare». 
Människan beundrar sina händers och sin hjärnas verk, men glöm¬ 
mer att materien, som Gud skapat, är än mera underbar. 
»Kom hit alla konstnärer i wärlden, lät oss giöra en ört, en mask 
etc. af egen konst; wij måste nu först begynna på effter sundt förnuft 
at giöra det enkla, lnvaraf det dubbla sedan hopsättias skall. 
Lätt oss altså först begynna at giöra en fibra ekr kiöttrå utan at 
låna honom af annat än Elementerna, men jag hörer alla swara wij kan 
intet. Tänk! är så stort under och konst i minsta punct, hwad då i 
minsta ört? hwad då i största diur? går då en kiöttråds konst öfwer alla 
wåra konster, hwad är då wårt händeVs wärck mot skaparens? Och hur 
1 Enligt benäget meddelande av professor Esaias Tegnér. 
2 Så i Vulgata, Luthers bibel, Gustaf Vasas, Karl XII:s och Gustaf V:s biblar. 
3 Skrifter af Carl von Linné utg. af Vetenskapsakademien 4: 1, s. 39 ff. 
