54 
JÖRAN SAHLGREN 
en kulen höst påbördar öknenes åboar. Tu såg; men intet annat, än 
branta hälleberg, swarta dälder och skallota trä. Tu hörde; men intet 
annat, än willdiurens skrän. Alt, hwad som rörde wid tig, förökade tit 
lidande. Ilande stormwäder och häftiga regnskurar woro thet wissaste tu 
måste emottaga i thessa ödes boningar.» 
Så predikade BALTER 1 i Uppsala domkyrka under fastan år 1743, 
som synes med vaket sinne för såväl naturen som för rytm och poesi. 
Jag har redan förut visat, att Linnés talarkonst fyllde alla de mått 
PONTOPPIDAN ställde på en evangelisk predikan. Varifrån denne fått sitt 
predikosätt är tydligt. Han uppger för övrigt själv (s. 151), att det är 
lånat från tyskarna, d. v. s. närmare bestämt från den ARNDT-SCRIVER’ska 
pietismen. 
För att visa att det ej är nyskolastikens predikan som inspirerat 
Linné torde det vara nog att anföra ett enda exempel, på måfå hämtat 
o 
ur J. P. KELLINGIUS’ predikningar i Stockholms storkyrka, tryckta i Abo 
1679 med företal av biskop J. Gezelius under titeln: »Öfwer Konung 
Davidz Psaltare, En kort Vthlägning» (sid. 214). 
»THet är en härligh Lijknelse, at Werldennes Messias lijknas widh 
en Heerde, hwilken aldratroligast sköter sina Fåår, som höra hans Röst; 
men så är then icke mindre trösteligh, at han lijknas widh en giffmild 
Wärd, Herbergerare och Spijssmästare, om hwilken then H. David liuf- 
ligen och trösteligen säger (1) TU milde HErre IEsu, Tu gode Heerde, 
låter än wijdare tin Godheet emoot migh, och alla tina Elskare lysa, i 
thet tu bereder, wäl tillagar, och medh wälsmakande, Himmelske och 
andelige Rätter bepryder, til migh, migh machtlösan, och alla andelige 
fattige, Matth. 3: 3 til Wederqweckelse, ett Bord, icke allenast vpfylt 
medh Lekammeligh Spijss, then Nabal migh förwägrade, 1. Sam. 23: 
10, 11. Theröfwer the hårdnackade Iudar i Öknen qwijda, leg. Ps. 78: 
18 — 20. doch warder iagh genom Gudz Försyn rundeligen försorgd, leg. 
1 Sam. 23: 18 seqq. At iagh ock andra försörja kan, 1 Sam. 22'. 1: 
seqq. Och effter iagh låter migh medh min Deel nöija, så kan iagh 
säija, at mitt Bord är vpfylt medh alt gott, Job. 36: 16. Ja, tu gör 
emoot mig än thet som högre är, at tu bereder för migh ett Bord, medh 
alla andelige Rätter, leg. Prov. p: 1—6. At migh på Siälennes, så wäl som 
på Kropsens wägnar intet fattas, did. ex. Expl. vers. 1. 2. Och aff thetta 
titt Bord, styreker tu och vppehåller migh, leg. Psal. up: p2, Jer. 13: 16 .» 
I denna stil fortsätter det med ideliga uppräkningar och citat sida 
upp och sida ned med dödande enformighet, en öken utan oas. 
1 Baslter omtalas ofta i Linnés brev till Bäck. Den 12 maj 1744 nämner Linné bland 
tre »bedröfwelige saker» först att »Magister Bselter skall resa med ambassadeuren till Rysland». 
Därefter omnämnes professor Anders Celsius’ död och sist Bäcks mors frånfälle (Bref 1:4, 
s. 24 . — Att Linné varit bekant med Bselter före präsidietalet kan jag ej styrka. 
