LINNE OCH FLORA UPSALIENSIS 
57 
mottagas tacksamt alla sådana! — och en historik skisserats över om¬ 
rådets floristiska utforskande. Det är Linnés andel i detta, som härmed 
framlägges. I form av en sammanställning kan skildringen äga sitt in¬ 
tresse, även om den icke bjuder Linnéforskningen något egentligt nytt 
utan grundas på förut kända fakta. — Av flera skäl måste nämnda un¬ 
dersökning inskränkas till den högre växtvärlden, varför följande fram¬ 
ställning endast har avseende på kärlväxterna. 
Vid en historik av antytt slag -— man må börja i snart sagt vilken 
landsända som helst i vårt land —■ blir i regeln Linné eller hans tide¬ 
varv den egentliga utgångspunkten, åtminstone ifråga om användbara 
detaljuppgifter. I Uppsalaflorans historia möter oss dock ett äldre namn, 
Olof Celsius — låt vara att dennes verksamhet intimt anknyter sig 
till LINNÉS uppträdande. Just därför måste emellertid CELSIUS, den obe¬ 
stridlige grundläggaren av vår närmare kännedom om den uppländska 
floran, nämnas i detta sammanhang. Men som CELSil botaniska verk¬ 
samhet nyligen av O. Gertz 1 blivit ingående behandlad i denna tidskrift, 
är endast en kort resumé här på sin plats. 
CELSIUS, som vid ifrågavarande tidpunkt var teologie professor och 
domprost i Uppsala, hade i årtionden arbetat på ett verk om bibelns 
växter och valde därvid, i avsikt att förkovra sina botaniska insikter, den 
för en dåtida teolog icke så självfallna metoden att studera den vilda 
uppländska floran. Om denna fick han så småningom en för den tiden 
storartad detaljkännedom och blev betänkt på att utgiva en »Flora up- 
landica». 
Nu fogade händelsen att LlNNÉ vid denna tid kom till Uppsala. 
Där inträffade han den 5 september 1728 och förblev de närmaste sex 
åren studerande vid universitetet. — Med sitt ungomliga brinnande in 
tresse att se och iakttaga allt nytt som bjöds, underlät han säkerligen 
icke att redan under den första höstterminen i Uppsala stifta bekantskap 
med naturen i stadens omgivningar. Några bestämda uppgifter härom 
finnas emellertid icke. Hans egentliga exkurrerande torde först ha bör¬ 
jat, sedan han under nästföljande vårtermin blivit bekant med CELSIUS. 
Detta skedde den 8 april 1729 — ett av de viktigaste data i både Lin¬ 
nés och Uppsalaflorans historia. 
Allmänt känd är berättelsen hurusom Linné, efter en för honom 
tämligen bister vinter, sammanträffade med CELSIUS i botaniska trädgår¬ 
den och nästan omedelbart i honom förvärvade en faderlig gynnare, vän 
och beundrare. Hjälpt ur sitt ekonomiska trångmål, blev han CELSil 
medarbetare vid det nu igångsatta utarbetandet av »Flora uplandica» — 
för honom givetvis ett arbete av den mest intresseväckande art — och 
o . 
1 Olof Celsius d. ä. och Flora uplandica. Sv. Linné-Sällskapets Årsskrift 1920. 
