I.INNE OCH FLORA UPSAL1ENSIS 
59 
Vida mera givande voro de resor som Linné samma år gjorde 
något utom Uppsalaflorans område, nämligen på våren till Dannemora 
samt på högsommaren till Östhammars- och Öregrundstrakten, den se¬ 
nare under ledning av CELSIUS. I dessa kalkrika trakter med en från 
Uppsalatraktens ganska avvikande flora fick han skåda åtskilligt nytt. 
Att hans föregående erfarenhet ännu gav plats för mycket sådant, fram¬ 
går av den lista på »rara örter» som han omtalar från Dannemora. Bland 
dem finner man så pass vanliga (även kring Uppsala) arter som Viola 
palustris, Daphne tnezereum , Polygonum viviparum, Trientalis europcea. -— 
Den senare resan gav till resultat ett 20-tal för Flora uplandica nya kärl¬ 
växter. CELSIUS, vilkens föregående vetande nog låtit honom ana, att 
dessa trakter borde bli ett tacksamt undersökningsfält, hade sålunda or¬ 
sak till belåtenhet, liksom ock Linné. För honom torde särskilt be¬ 
kantskapen med havsstrandsfloran ha varit ett stort nöje. Denna hade 
han visserligen förut studerat vid Malmö och Lomma, men Öresunds 
strandängar äro himmelsvitt olika norra Roslagens kust. Karön vid Öst¬ 
hammar fägnade honom »med några rara och angenäma örter», likaså 
Öregrund, och Gräsön, där han ensam exkurrerade, gjorde honom »nöje 
en hel dag d. 9 Juli, hvarest han på den korta tiden åtskillige fann, be¬ 
synnerligen vid hafsbrädden och hade ingen tvifvel varit med mindre 
flere funnits, om han fått kommit till yttre stranden». — För denna resa 
erhöll Linné pekuniärt vederlag av Vetenskapssocieteten i Uppsala, vilket 
förtjänar minnas som det första offentliga erkännande han fick röna. 
Ehuru dessa episoder från LlNNÉS studietid icke satte några dju¬ 
pare spår i hans liv — i »Egenhändiga anteckningar» nämner han dem 
icke ens —- böra de ihågkommas av en annan orsak. Då Linné 1745 
utgav Flora suecica, meddelade han nämligen sina viktigare fynd från 
nämnda resor, och dessa de första tryckta uppgifterna om norra Rosla¬ 
gens rika flora förblevo i nästan 100 år så gott som de enda. 
För att återvända till Uppsalafloran, kunna vi om LlNNÉS hela åter¬ 
stående studenttid fatta oss mycket kort. Det var större och viktigare 
sysselsättningar, som utfyllde dessa år — författarskap, undervisning, re¬ 
sorna till Lappland och Dalarne o. s. v. Botaniska exkursioner bedre¬ 
vos dock allt fortfarande, åtminstone i samband med hans »privata colle- 
gier». Några nya upptäckter känner man emellertid icke till, och av 
exkursionerna kring Uppsala efter 1729 omtalas blott tvenne. Sålunda 
besökte han i augusti 1730 ånyo Sceptrum- lokalen i Börje, och den 27 
maj 1733 såg han »Mora stenars gambla antiqvitet». Måhända var detta 
hans första besök i den nejd, där han på äldre dagar fann sin kära till¬ 
flykt Hammarby. 
Kom så utlandsvistelsen 1735 —1738. Från den tiden är att om- 
