LINNE OCH FLORA UPSALIENSIS 
67 
täckter. De voro ju led i undervisningen, och fördenskull höll sig na- 
naturligtvis LlNNÉ främst till förut kända platser, där han visste vad 
som fanns att demonstrera. De tillägg, som gjorts i den nämnda bokens 
senare upplagor, antyda dock att nya upptäckter då och då gjordes på 
de redan besökta platserna. 
De så att säga förefintliga »luckorna» i LlNNÉS vetande om Upp- 
salafloran sammanhänga emellertid närmast med hans artuppfattning. För 
att rätt värdesätta denna måste vi tänka på innebörden av hela hans 
systematiserande botaniska verksamhet. Inom den europeiska floran var 
det ej fråga om uppställande av idel nya arter utan omvärdering av till 
största delen förut kända. Hans »reformation av botaniken» innebar så¬ 
lunda till väsentlig del ett utgallrande av en ofantlig mängd förut upp¬ 
ställda »arter» med behållande och fixerande av de i hans ögon klara 
enheterna. Det ligger nästan i sakens natur, att denna reduktion även 
drabbade en och annan god art, som tidigare författare riktigt urskilt. 1 
Beträffande den svenska och ej minst den upsaliensiska kärlväxtfloran 
synes LlNNÉS artuppfattning redan tidigt ha stabiliserats. Måhända be¬ 
rodde detta delvis på en reminiscens från den tid, då han för sina spe¬ 
cies, liksom för genera, var betänkt på att huvudsakligen använda frukti- 
fikativa karaktärer. I själva verket är det förvånande många habituellt 
lätt igenkännliga arter, som ej blevo urskilda av LlNNÉ. 2 Detta gäller 
kanske främst Carex-sYaktet. I detta och andra fall kan emellertid ingen 
betvivla att LlNNÉ skulle ha kommit till en riktigare uppfattning, om 
han blott gett sig tid'med saken. Det blir eljest obegripligt, huru han 
kunnat försumma åtskilliga kring Uppsala ej sällsynta arter, som han vid 
mer än ett tillfälle måste både ha sett och trampat på. 3 
Förklaringen härtill ligger naturligtvis i den alltmera världsfamnande 
arten av hans verksamhet. Ingen forskare skulle stå ut med detaljutred¬ 
ningen av hemma-floran samtidigt med ett oerhört och alldeles nytt ma¬ 
terial från all världens länder. LlNNÉS intresse drogs helt naturligt i 
främsta rummet till de skördar av exotiska växter, som i allt rikare mått 
sändes till honom — under hans sista år var det t. o. m. de, som upp¬ 
livade hans slocknande livsandar. — Oavsett allt annat, som sysselsatte 
hans geni, är det redan av det nu sagda begripligt, att det närmast till 
hands liggande — Uppsalaflorans utredning sköts at sidan för större 
uppgifter. Åtskilligt kunde också andragas, som visar hur hans intresse 
1 Så även Celsius. Ilan kände uppenbarligen t. ex. Pyrola chloratitha och Polygo¬ 
num minus, vilka LlNNÉ ej upptog som arter. 
2 Oavsett ett ej ringa antal, som Linné upptog såsom varieteter utan att närmare 
diagnostisera. 
3 T. ex. Calamagrostis neglecta, ett 10-tal Carex- arter, Drosera intermedia, Dryopteris 
spinulosa, Pquisetum pratense , Lolium remotum, Alyosotis micrantha (m. fl.), 1 olygala comosa, 
Pyrola chlorantha, Rumex domesticus, Utricularia intermedia , Viola stagnina. 
