LINNÉS EKONOMI OCH HANS KVARLÅTENSKAPS ÖDEN 
73 
mycket knappt och blott ringa framgång i strävandet att »göra sin for- 
tyn» som praktiserande läkare. Detta lyckades dock tack vare hans 
företagsamhet, hans vinnande sätt och hans stora skicklighet särskilt i 
att befria de unga Stockholmskavaljererna från sviterna av deras bedrifter 
»in castris Veneris ». Sedan följde framgångarna slag i slag, och histo¬ 
rien förmäler, hur han genom bekantskap med Carl GUSTAF TeSSIN er¬ 
höll lönande praktik som läkare inom den högsta Stockholmssocieteten, 
hur han blev amiralitetsmedicus, hur han fick hundra dukater årligen för 
att hålla föreläsningar på Riddarhuset 
och hur han således redan på som¬ 
maren 1739 hade kommit i en så 
god och tryggad ställning, att han 
kunde gifta sig. Ett uttalande i sam¬ 
band med allt detta, att han hade 
fått större praktik än alla de övriga 
Stockholmsläkarna tillhopa, torde vara 
en överdrift; men man kan ju gott 
förstå, hur den unge doktorn i sin 
förtjusning över att hava kommit som 
man säger på grön kvist och att ha 
fått en årsinkomst av 9,000 daler 
kopparmynt något överskattade sin 
ställning vis ä vis konkurrenterna. 
I alla händelser finna vi doktor 
Carl Linnaeus, som med sin unga 
maka tillbragt den första månaden ef¬ 
ter bröllopet på svärföräldrarnas gård 
Sveden nära Fahlun, från och med 
slutet av augusti bosatt i den del av 
det gamla Räntmästarehuset vid Sluss¬ 
plan, vilken av någon anledning, som jag ej lyckats utreda, kallades Oranien- 
bad. Bostadens läge vid en av Stockholms redan pa den tiden mest trafikerade 
punkter var säkerligen mycket gynnsamt med hänsyn till hans praktik. Om 
våningens storlek föreligga inga upplysningar, liksom ej heller om utstyrseln 
och bohaget, men det är antagligt, att fru Sara Lisa hade enligt tidens sed 
från sitt förmögna föräldrahem fått en riklig utrustning i linne och säng¬ 
kläder, kanske även i silver och husgeråd m. m. Däremot är det troligt, 
att hon ej förde med sig någon hemgift eller nagra avsevärdare kontanta 
medel. Hennes fader assessor JoilAN MOR/EUS var nämligen en mycket 
sparsam man, som hyllade den av rika personer ej sällan omhuldade prin¬ 
cipen att — såsom fältmarskalken HAMILTON, en av hans ryktbara sam¬ 
tida plägade säga, när hans söner och magar begärde att redan under 
Fru Linnés linneskåp. Från Ödmanska 
samlingen. 
