LINNÉS EKONOMI OCH HANS KVARLÅTENSKAPS ÖDEN 
75 
resultatrika resor till Öland och Gottland, till Skåne och till Västergöt- 
land, om hur han frikostigt ersattes för sitt arbete med ordnandet och 
beskrivningarna över konung Adolf Fredriks och drottning Lovisa 
Ulrikas naturaliesamlingar, om hur han 1755 av Vetenskapsakademien 
erhöll den Sparreska guldmedaljen av tio dukaters värde, om hur han 
1760 av Petersburgerakademien fick ett premium av etthunda dukater 
specie och följande år av de ryska furstarna DEMIDOFF 3,500 daler som 
arvode för enskilda föreläsningar, om hur han 1762 av handlanden Bagge 
i Göteborg fick 18,000 daler för konsten att göra pärlor, om hur lord 
BALTIMORE 1770 skänkte honom en makalös gulddosa av 100 dukater 
och en präktig necessär om 6 marker silver, mästerligt utarbetad och för¬ 
gylld, av 12,000 dalers värde, och slutligen om hur GUSTAF III år 1776 till¬ 
delade honom dubbel professorslön och förlänade honom två gårdar i Hubby. 
Praktpjäser ur Linntea-servisen. Tullbergska samlingen; tillhöra fru F. Tullberg, f. Hägglöf. 
Det var ju givet, att LlNNÉS ekonomi med dessa ganska rikliga 
inkomster skulle bliva synnerligen god, och vi veta också, genom många 
uppgifter men isynnerhet genom T. TULLBERGS intressanta och värde¬ 
fulla, pä släkt- och familjetraditioner grundade, i Linné-Sällskapets års¬ 
skrift införda skildringar, 1 att hans hem såväl i Uppsala som på Ham¬ 
marby icke blott var väl försett med allehanda bohag utan även ägde 
en ganska elegant prägel och att där ofta utvecklades stor gästfrihet. 
LlNNÉ själv var emellertid en lnishållsaktig man och hans hustru ett 
mycket sparsamt fruntimmer samt en duktig och praktisk husmoder. 
Följden härav var den att LlNNÉ vid sin död kunde åt maka och barn 
lämna ett ganska rikt bo. Detta belyses av bouppteckningen, vilken för¬ 
rättades den 6, 7 och 8 april 1778 eller ungefär tre månader efter döds¬ 
fallet. Arvingarna voro änkan, ende sonen CARL VON LlNNÉ D. Y., den 
1 I.innés Hammarby; årg. I, 1918, och Familjetraditioner om Linné; årg. II, 1 9 1 9 • 
