OTTO GERTZ 
I 08 
samlat i Skåne och Småland. Tager man emellertid i betraktande, att 
Flora Uplandica tillkommit genom ett särdeles ingående samarbete mel¬ 
lan CELSIUS och Linné och att ett stort antal av de växter från skilda 
trakter i Uppland, som finnas i herbariet insatta, bevisligen samlats av 
Linné och av honom lämnats till Celsius, torde föga tvivel råda, att 
så även skett med de i herbariets supplement meddelade skånska och 
småländska växterna. 1 Av allt att döma utgöra ifrågavarande växter 
relikter från LlNNÉS äldsta herbarium, kanske de enda, som därav ännu 
äro i behåll, vilkas värde blir så mycket större, som de representera en 
om ock ofullständig typsamling till LlNNÉS båda ovan nämnda ungdoms¬ 
arbeten. Såsom anmärkningsvärt kan ytterligare påpekas, att CELSIUS 
låter ifrågavarande supplement avslutas med de tre specifikt Linnéanska 
orden: Tantus Amor Florum, samma sentens, som Linné begagnar i 
ett år 1731 författat arbete, Adonis Uplandicus, där den står att läsa å 
titelbladet. 
Liksom Celsii herbarium i sin helhet utmärka sig de där insatta 
växtexemplaren från Skåne och Småland genom sin goda kondition. 2 Att 
de ännu äro så väl bibehållna får säkerligen tillskrivas den ändamåls¬ 
enliga preparation herbarieväxter på den tiden fingo undergå. Exempla¬ 
ren äro nämligen med hela undersidan fastklistrade vid pappersarken; 
därjämte synes limningsmedlet vara försatt med något giftigt ämne, 
kanske koloqvint, som hindrat växterna från att förstöras av insekter. 
Preparationsmetoden torde nog i det väsentliga ha varit densamma, som 
beskrives i HOFFBERGS »Anwisning til Wäxt-rikets Kännedom». Det 
heter där »om wäxternas samlande och inläggning» (p. 458): »Då örten 
är torr, bestrykes den på sin afwoga sida med et klister af Husbläs 
(Ichtiocolla), uplöst och kokat i wattn och litet bränwin, hwartil är lagt 
1 Bland ifrågavarande herbarieexemplar företer i detta hänseende särskilt ett, Viola 
pahistris, intresse. Detta har nämligen utklippts ur ett ark papper, vid vilket det med sin 
undersida ännu är fast. Exemplaret har sålunda redan före insättandet i Flora Uplandica 
varit uppklistrat. 
2 Tack vare det höga anseende, Celsius åtnjöt som botanist, fick han från skilda håll 
mottaga växtsändningar. Enligt egna anteckningar erhöll han år 1738 växter från Finland. 
*H. Abrah. Thauvonius, Rect. Sch. i Carleby, hwarest Mag. Kullberg är Sacellanus, 
sände mig örter 1738, sestate», heter det i en dylik anteckning. Den 15 oktober 1741 fick 
han av Linné »24 st. Gothlandicae et Ölandicae», uppenbarligen herbarieväxter, som Linné 
insamlat under sin öländska och gottländska resa. Lundabotanisten Johan Leche sände 
honom år 1736 en samling sällsynta skånska växter, för vilken sändning Celsius uttryckte 
sin tacksamhet och därvid gav Leciie rådet att ägna Skånes flora en närmare undersökning. 
»Ilvem kunde tro», skriver han, »att så många slags växter skulle framlockas ur den skånska 
jorden. Jag antager att Ni nu har för afsigt att göra dem bekanta för den lärda verlden.» 
(Lf.che i företalet till 1 ’rimitiae Florae Scanicae, översättning.) 
