12 2 
STYRELSENS ÅRSBERÄTTELSE 
Under vårens lopp planterades även häckarna utefter de bägge långsidorna: 
på sydöstra sidan utefter Linnégatan sattes 200 plantor häckspiréa (Spiraea 
salicifolia), vilka plantor erhöllos som gåva från Drottningholms slottsträdgård 
genom ståthållaren A. Murray. Spiraea salicifolia synes vara en häckväxt, som 
numera nästan kommit ur bruk. Flera försök hava gjorts att från någon handels¬ 
trädgård erhålla denna buske, men förgäves. Andra likartade spiréor, vanligen 
hybrider, kunna fås, men ej den äkta Spiraea salicifolia. När jag därför erfor, 
att den gamla häckspiréan så väl trivdes i Drottningholms park, att den där 
förvildats och nu skulle bortgallras, vände jag mig till ståthållaren Murray 
med anhållan att för Linnéträdgårdens räkning erhålla så många exemplar som 
behövdes för häcken. Denna min begäran efterkoms på beredvilligaste sätt, 
och så har nu Linnéträdgården fått sin spiréahäck planterad med plantor från 
Lovisa Ulrikas Drottningholm, där Linné så ofta var konungaparets gäst. 
Utefter den motsatta långsidan har planterats häck av syren, pil, 
schersmin och benved i enlighet med beskrivningen i »Hortus Upsaliensis». 
Under vårens lopp ordnades vidare platsen framför det gamla orange¬ 
riet. Area meridionalis och de bägge smärre areorna, area vernalis och area 
autumnalis, utlades och markerades delvis med buxbomslister. Några vidare 
förarbeten för dessa areors ordnande hava i enlighet med styrelsens beslut 
emellertid ännu ej vidtagits. 
Sjödammens cementbassin, vars tätande vållade en del svårigheter under 
år 1920, visade sig på våren vara fullt tät, varför jord påfördes, vatten ifyll¬ 
des och inplantering med vita och gula näckrosor verkställdes. 
Under sommaren 1921 kunde för första gången egen fröskörd inbärgas, 
och tillvaratogs trö från omkr. 250 enåriga och tvååriga växter. Under de 
törsta åren av trädgårdens tillvaro var ju all frösamling omöjliggjord på 
grund av att trädgården icke disponerade några lokaler för frönas torkning 
och magasinering. Den lilla materialboden — trädgårdens enda dåvarande 
expeditionslokal — var för trång och fuktig för det ändamålet. Under sen¬ 
sommaren 1921 blev emellertid en sal ledig i den gamla orangeribyggnaden, 
och där bereddes nu plats för frötorkning m. m. Genom att nu trädgården 
delvis själv kan fylla sitt behov av frön av annueller och bienner är en stor 
lättnad i trädgårdens skötsel åstadkommen, ty därigenom vinnes säkerhet, att 
riktigt bestämda arter år från år finnas att tillgå. Vid rekvisition från andra 
trädgårdar riskerar man ju alltid, att oriktiga arter inkomma och tidsödande 
kontrollbestämningar måste utföras. Emellertid kan trädgården ännu icke helt 
fylla sitt eget fröbehov, utan förblir den nog ännu lång tid framåt beroende 
av andra botaniska trädgårdars välvilliga bistånd. Därtill kommer, att natur¬ 
ligtvis en hel mängd annueller aldrig sätta moget frö i trädgården. En 
stor del av area annua, den södra sidan, lider också av mycket stark be- 
skuggning. 
För trädgårdens rationella skötsel var även anläggningen av egna driv¬ 
bänkar en nödvändighet. Genom Upsala universitets tillmötesgående fick träd¬ 
gården redan år 1920 dispositionsrätt till ett litet område, som ligger alldeles 
invid trädgårdens norra hörn, och där är nu bänkgården förlagd, och den lilla 
fristående byggnaden tramför, som förut använts som vedbod, har förändrats 
till planteringsrum. På detta vis har så småningom förutsättningarna för träd¬ 
gårdens rationella skötsel alltmera ökats. 
Ytterligare en stor förmån har beretts trädgården från och med ingången 
av detta år, därigenom att Upsala stads drätselkammare befriat trädgården 
