T. TULLBERG 
Karl Linné köpte Hammarby-Säfja 1758» (se Fries, Linné II, 
s- 388—389). 
Den Linnéanska trädgården var, som förut visats, belägen 
öster om gården mellan denna och museihöjden å ena sidan och 
vägen till Hubby å den andra. Den upptog ungefär samma 
plats som den gamla trädgården (se hg. 6), men formen var nå¬ 
got förändrad, i det trädgården på Gerdes karta av 1763 (fig. 7) 
sköt betydligt längre fram åt väster mot gårdens byggnader 
och bildade vid norra gaveln av brygghusflygeln en nästan rät 
vinkel. Norrut sträckte den sig ej längre än den gamla träd¬ 
gården och dess södra gräns var densamma som dennas. Den 
omgavs på den tiden av en hög gärdesgård, vilken åt nordväst 
gick utefter gångstigen så långt trädgården räckte och på östra 
sidan följde Hubbyvägen till gården. 
Trädgården var, åtminstone då Linné köpte gården, såsom 
av texten till 1758 års karta framgår, tydligen i huvudsak en 
fruktträdgård, och denna karaktär bibehöll den nog även under 
Linnés tid, då såsom jag framhållit i »Familjetraditioner» ännu 
på 1820-talet en hel del fruktträd där funnos och var och en av 
döttrarna där hade sin egen plommonlund. Ännu finnas i när¬ 
heten av den ovan omtalade gånggrinden ett par fruktträd, av 
vilka det ena är ett gammalt bigarråträd, som möjligen kunde ha 
tillhört den gamla trädgården, ehuru det står väl långt åt norr. 
Emellertid är det tydligt, att Linnés trädgård även måste 
innehålla prydnadsväxter, och det antal förvildade sådana, som 
ännu finnes kvar på denna plats, talar ett tydligt språk i detta 
avseende. Det uppges av prof. Fries (Linné II, s. 391), att 
Linné där utan ordning inplanterade sällsyntare växter. Varifrån 
prof. Fries fått denna uppgift säger han icke och om den, som 
ju antagligt är, hämtats ur något brev, kan den naturligtvis icke 
betvivlas. Det är emellertid enligt mitt förmenande i högsta grad 
o o o 
olikt Linné att så där utan ordning plantera växter i en träd¬ 
gård, då ju ett av hans mäst framstående karaktärsdrag var att 
ordna och systematisera allt, varmed han sysselsatte sig, och att 
han även vid Hammarby följde sin vana i detta hänseende, visar 
det ovan citerade brevet av år 1765, däri ju omtalas en rabatt 
