36 T. TULLBERG 
östra boden och bakom dem stallet. Till höger om gården lig¬ 
ger museihöjden med museet. Trädgården är omgiven av en 
gärdesgård med gånggrinden till Hubbyvägen och i trädgården 
synes huvudgången från gården samt ett stycke längre åt höger 
några större träd, som bildade »Linnés lund». 
4. Hammarby efter Linnés tid till gårdens inköp av staten. 
(177 8—1878.) 
Efter Linnés död bodde fru v. Linné på Hammarby även 
under vintrarna. Det är ju troligt, att hon då flyttade ned i de 
två rummen på nedre bottnen till vänster om förstugan under 
Linnés sängkammare och förmak, såsom jag angivit i »Familje- 
traditioner». Var de sju kvinnliga tjänarna, som där omtalas, då 
bodde, måste jag lämna oavgjort; några kanske i köket. Om 
några nämnvärda förändringar under fru Linnés tid skedde på 
Hammarby, känner jag icke. 
Efter hennes död (1806) torde ingen av hennes döttrar eller 
deras män annat än tillfälligtvis bott på själva Hammarby. Frö¬ 
ken Lovisa v. Linné bodde dock om somrarna på Hubby i ett 
av de båda då därstädes befintliga små boningshusen. Hon och 
hennes syster kaptenskan Duse ägde emellertid gemensamt en gård 
vid Svartbäcksgatan (N:r 12) i Uppsala och vistades nog där 
under vintrarna. Kaptenskan Duse ägde dessutom Grenby i Vaxala 
socken. Även ombudsman Duse och hans fru ägde fastighet i 
Uppsala, nämligen den snett emot Linnés bostad belägna gården 
N:r 1 kvarteret Leoparden (Svartbäcksgatan 22). 
Såsom i det föregående är nämnt, skötte överdirektör Rio- 
derbjelke lantbruket på Hammarby från 1820-talet, men först 
genom arvskiftet efter kaptenskan Duse 1835 erhöllo han och 
hans fru egendomen. Jag har alltid hört, att det var han, som 
byggde på brygghusbyggningen och omändrade den till bonings¬ 
hus och likaledes har det sagts mig, att detta skedde på 1830- 
talet. Det faller sig ju också mycket naturligt, att han ej gjorde 
detta förr, än han blivit ägare till gården. Man har sålunda skäl 
