LINNÉS HAMMARBY 
37 
att antaga, att detta skedde 1835 eller strax därefter. Kapten 
Ridderbjelke har emellertid sagt mig, att han hört uppgivas, 
att denna byggnad vid förändringen avsågs till bostad för stat¬ 
folket. Det torde dock vara tvivel underkastat^ om så var för¬ 
hållandet, om också till en början tjänstefolk fick bebo några rum 
därstädes. 
Jag återkommer nu till de ovan omtalade byggnadsritningarna 
(hg. 13—25). Som redan är antytt, har jag endast haft tillgång 
att se kopior av de ursprungliga ritningarna, vilka jag förgäves 
sökt efter. Denna kopia är, som ovan nämnts, vidimerad 1880 men 
innehåller ingen uppgift om originalens ålder eller ritare. Sannolikt 
är väl emellertid, att dessa upprättats för en större reparation 
eller förändring av dessa byggnader. Av planritningarna till östra 
flygeln och genomskärningen av denna (fig. 19—21) framgår all¬ 
deles tydligt, att denna då fick just den inredning, som den sedan, 
så långt jag kan minnas tillbaka, hade ända till statsinköpet. 
Därav synes man åter kunna draga den slutsatsen, att den ej 
ombyggdes till statbyggnad. På övre bottnen (fig. 20) fanns en 
sammanhängande våning med dörrar mellan alla rum, men utan 
kök, och på nedre bottnen (fig. 19) tre rum med kakelugnar, för¬ 
stuga med trappa till övre våningen samt kök och jungfrukam¬ 
mare, motsvarande det gamla brygghuset. Då gamla brygghus- 
byggnaden förändrades, torde det på senare tider använda brygg¬ 
huset vid brunnen ha uppförts. Enligt kapten Ridderbjelke var 
också detta av nyare datum. 
I den västra flygeln (fig. 22 — 25) åter måste samtidigt skor¬ 
stenen borttagits, då så väl på fasadritningen som på genomskär¬ 
ningen ingen skorsten synes till. Däremot ha eldstäderna, som 
även av ritningarna synes, bibehållits, ehuru för tillfället oan¬ 
vändbara. Hela byggnaden synes sålunda omändrats till bodar 
och magasin. Den kallas också på ritningarna uthusflygeln i 
motsats mot den östra, som kallas boningsflygeln. \ id västra 
flygelns södra gavel finnes den vällingsklocka uppsatt, vilken, 
såsom ovan är nämnt, satt där ännu då egendomen köptes 
av staten. 
