LINNÉS HAMMARBY 
4 5 
Att frågan om inköpet väcktes och fick en så lycklig ut¬ 
gång, därför torde man i icke ringa grad ha att tacka den syn¬ 
nerligen nitiske och entusiastiske Finnéforskaren, adjunkten Ewald 
Ährling, som nog satte alla krafter i rörelse för att förverkliga 
denna sin älsklingsidé. Ett av prof. Fries lett besök vid Ham¬ 
marby av statsutskottets medlemmar, bland dem den inflytelserike 
A. P. Danielsson, bidrog säkerligen också i hög grad att föra 
frågan i hamn 1 . 
o 
<1 _ 1{ \° _ Mefer. 
Fig. 26. Stiftelsens område efter en karta av W. Mossberg, upprättad 1S87. 
Vid bestämmandet av det köpet medföljande områdets grän¬ 
ser deltog icke prof. Fries och han har för mig uttryckt sitt be¬ 
klagande över, att det blev så snävt tilltaget, särskilt att icke 
åtminstone en del av trädgården kom att indragas inom detta. 
Först 1882 blev en inspektor utsedd och det var ju helt 
naturligt, att valet föll på professorn i botanik vid Uppsala uni¬ 
versitet Th. M. Fries. Han hade nu att i möjligaste mån söka 
bringa de inköpta gamla byggnaderna och området i övrigt i 
samma skick som på Linnés tid. Härvid följde han, vad det 
yttre beträffar, så gott som helt och hållet planschen i Egenh. 
Enligt meddelande av prof. Fries till prof. Serxandkr. 
