EN UNIK SVENSK MÅLNING PÅ LINNÉS HAMMARRY 
83 
en dotterdotter till honom gifte sig med vår berömde porträtt¬ 
målare A. U. Wertmuller, vilken, som bekant, slutade sina dagar 
i det stora landet hinsidan oceanen. 
Detta var alltså Gustaf Hesselius d. y:s farbroder. Hans 
bror Andreas, kallad Americanus, 1 har slutligen vunnit ett namn 
i den svenska litteraturhistorien. 
Det är sålunda från en rikt begåvad släkt vår konstnär 
stammar, en släkt, befryndad med en av den karolinska 
tidens andliga stormän, i det att farfaderns, doktor Hesselius 
hustrus syster var Sara Bergius, biskop Jesper Svedbergs maka 
i andra giftet, en omständighet, som för flera av släktmedlem¬ 
marnas fortkomst i livet ej varit utan betydelse. 
Gustaf Hesselius’ konstnärliga anlag utbildades dels i den 
O <T> 
då nyinstiftade konstakademien, dels hos hovmålaren Johan Pasch. 
Denne var anställd vid det kungliga slottets dekorationsarbeten, 
o 
och i hans välrenommerade verkstad vid Alandsgatan fick mer än 
en ung akademielev lära sig sköta palett och pensel. 
Vid slottsarbetet var Hesselius sedan 1746 anställd under 
Paschs ledning. År 1757 anhöll han om understöd för en ut¬ 
rikes resa. Då akademiens fond för det året ej räckte till att 
giva honom något anslag, fick han löfte att för nästa år få ett 
stipendium på akademiens egen stat. Emellertid fick han omedel¬ 
bart resa på ett stipendium å 400 daler sm., som på överinten¬ 
denten Cronstedts förslag gavs honom av slottsbyggnadsdepu- 
tationen. Resan gick över Köpenhamn till Paris. Dit hade två 
år förut en annan av eleverna hos Pasch, Jonas Hoffman, styrt 
kosan, likaledes med deputationens stipendium och under många 
år, ej mindre än femton, för sina utrikes studier rikt understödd 
av offentliga medel. 2 Han återvände 1770, anställdes med hög 
lön vid slottet och blev med tiden akademiprofessor, men aldrig 
den historiemålare i större stil, på vilken man hoppats och bort¬ 
slösat så mycket pengar. 
Hesselius stannade borta i sju år, antagligen nästan hela tiden 
1 Han var nämligen född i Amerika. 
2 Ännu tidigare, 1750, reste den nästan uteslutande som landskapsmalare bekante 
Johan Säfvenbom och återkom 1760. 
