OM CHRISTOPHER TÄRNSTRÖMS RESEJOURNALER 
1 35 
innebära 3 års resa i stället för 2, något som man givetvis såge 
ytterst ogärna, »wäl wetandes at wi då dubbelt ondt slita skulle 
ock mången af oss kunde då på resan bli kall i munn». Må¬ 
hända skrev han dessa sista ord i en stund av mörka aningar, 
o / 
liksom även en dunkel förkänning av det förestående ödet synes 
framskymta i ett av hans brev till Linné från samma tid: »Det 
går mig alt, som Gud will, allenast är beklageligit för min k. 
hustru och barnen, om det skulle komma mig något wid». 
Sedan emellertid den spanska likviden förts ombord i ett 
60- eller 70-tal penningkistor och sedan man rikligen försett sig 
med proviant i form av levande oxar, kor, får, svin — »33 st:n 
stora och rätt feta» — icke att förglömma »en grufwelig hop 
med höns ock kalkoner», sker omsider den 6 maj uppbrottet för 
den verkliga långfärden. Den 13 passerade man Canarieöarna, 
sedan återigen ett mellanhavande med en engelsk kapare vållat 
försening, och förlorar så land ur sikte för långliga tider framåt. 
Med gemenligen god vind och gynnsamt väder går man söderut. Vär¬ 
men tilltar så småningom alltmer och blir särskilt under de lugnare 
dagarna tryckande. Tärnström plågas betydligt därav och söker 
lindring genom att enligt övlig sed raka av sig håret. När hårdt 
väder någon gång inträffar, har han alltjämt svårt att övervinna 
sin sjösjuka. Livet ombord skrider för övrigt rätt regelbundet 
fram, med sina måltider på klockslag, markerade genom horn- 
blåsning, sina promenader på halvdäck, som påminna Tärnström 
om spatserandet »i Academiens förmak i Upsala emellan lectio- 
nerna». Man lever för övrigt ganska kräseliga: mathållningen 
är ypperlig och för Tärnströms fulla erkännande, vin drickes all¬ 
mänt till måltiderna — även Tärnström har sitt fat — endast i 
fråga om dricksvatten råder en noggrann ransonering. Skepps¬ 
prästen står tydligen i hög gunst hos sina överordnade och anno- 
terar också belåtet alla favörer, som bli honom bevisade; super- 
kargerna invitera honom esomoftast till samkväm, låna och skänka 
honom böcker ur sina förråd o. s. v. Den 9 juli passerade man 
linjen för första gången, då man som vanligt naturligtvis törehade 
en mängd »Ceremonier, uptog ock apespel», emottog besök av 
själve Neptunus med svit och vattenöste dem, som ej förut pas- 
