ANDERS GRAPE 
! 3 8 
närmare och kan beskåda den praktfulla vegetationen, »en alt för 
skiön ock härlig prospect», så »fattades ej mer, än at [man] fådt 
ofådt där i land några dagar ock beskrifwa detta naturens mäster- 
stycke, ty» — tillägger han trohjärtat — »det öfwergick wida 
insulas Roslagiae, Alandiae &c. immo Hispaniae ock alt hwad jag 
förr sedt». Ett kortare strandhugg vid »Nybaj» i och för vatten¬ 
hämtning gav honom visserligen också tillfälle att »få stiga up 
med min fot första gången uti Asien», att vid stranden samla 
snäckor och koraller, att beskåda de sällsamma träden, i vilka 
»apekattor sutto där ock hwar ock juckade», men några mera 
ingående forskningar medgav ej tiden. Dock må det till Tärn- 
ströms heder som naturforskare nämnas, att han trots en tyd¬ 
ligen rätt stor respekt för »den myckenhet med Tigrar ock skadel. 
ormar som här wistas» dock strövade så vida omkring, att man 
ombord på skeppet började befara, att han omkommit. På åter¬ 
vägen till fartyget finner han i mörkret åter »et slag lysande på 
wattnet, lika som hyfwelspånar, men sken som eld. Jag bad änt¬ 
ligen taga up at få examinera hwad det war, men ingen tordes, 
emedan de sadet wara förgififtigt» d 
Den 6 september och följande dagar, då man för vindstilla 
endast bitvis kan gå framåt i Sunda-sundet och Java-sjön, om- 
svärma javanesiska infödingar fartyget med sina sampaner och 
komma ombord för att försälja frukter, som bananer (pisang) och 
kokosnötter, ris, kött, höns o. s. v. och i stället tillhandla sig bössor, 
knivar, speglar, glas och liknande. Kommersen blir synnerligen livlig; 
superkargen Tham, »som kan Maleiska språket», tjänstgör som 
tolk, och Tärnström köper bl. a. påfåglar, sköldpaddor, en »sjö¬ 
katt» m. m. 
Journalen fylles nu sida efter sida med skildringar av 
infödingarna och med bearbetningar av det sålunda förvärvade 
naturvetenskapliga materialet liksom även av de alger, insekter, 
zoophyter o. likn. han själv lyckats insamla. Vid Lucipara, en 
liten ö intill Sumatra vid inloppet till Banka-sundet, dit man hunnit 
1 Denna tilldragelse omnämnes i en av C. F. Adler 1752 under Linnés presidium 
ventilerad avhandling Noctiluca marina, s. 6; jfr även Fries i Linnés Bref och skrifvelser, 
Afd. 1 : Bd 2, s. 145. 
