OM CHRISTOPHER TÄRNSTRÖMS RESEJOURNALER I 4 1 
mig åt, som jag här fann» — heter det sålunda på ett ställe 
»kallandes det ad interim Ternströmia» d En gång oör han en 
o o o 
utflykt till infödingarnas by eller stad, där han emottages med 
stor välvilja och blir rikligen undfägnad; han dröjer över där i 
flera dagar och kan därför meddela åtskilligt om deras bostäder, 
levnadsvanor m. m., och som han har sitt kvarter hos deras präst 
i omedelbar närhet av avgudatemplet, kan han även göra en och 
annan observation på mera svåråtkomliga områden. 
Tärnström befinner sig alltså som svnes i livlig verksamhet, med 
fullaste intresse samlande och forskande bland allt det rika och 
underbara i den natur, som omger honom — då anteckningarna 
plötsligt helt tvärt brytas av. Det sker den io november: för 
följande dag finnes endast den sedvanliga datumbeteckningen i 
margen, men så intet vidare. Man måste härav dra den slut¬ 
satsen, att Tärnström då häftigt insjuknat, förmodligen i någon 
klimatfeber, och man torde vidare kunna antaga, att sjukdomen 
sedan oavlåtligt utan någon förbättringsfas hållit honom fjättrad 
vid sängen, tills den så småningom uttömde hans motståndskraft. ' 
o j o 
Under tidigare sjukdomsfall — även när sjösjukan och andra 
vedervärdigheter ansatte honom som hårdast — fann han ju 
o J 
ändå alltid möjlighet att för varje dag nedskriva åtminstone någon 
liten notis i sin journal, men från dessa sista veckor, då han 
kämpade sin sista kamp, finnes som nämnt icke en rad av hans 
hand. 
Dessbättre sakna vi dock därför icke alla underrättelser om 
Tärnström och den expedition han tillhörde. I Ihre-samlingen har 
nämligen ävenledes anträffats en annan skildring från samma färd, 
som just kan göra tjänst som ett supplement till I ärnströms 
journaler. Det är en Berättelse om Swenska Ostindiska Com- 
1 Ehuru Tärnströms beskrivning enligt fackmans utsago ar allttör ofullständig för att 
möjliggöra en exakt bestämning, torde med säkerhet kunna fastställas, att det här ej är fråga 
om det kamelian och tebusken närstående släkte, som den spanske botanisten J. C. Mimis 
sedermera uppkallade med Tärnströms namn (j.fr Linné d. y:s Supplemcntum plantarum, Brunsv. 
1781, s. 39, 264; utförligare beskrivning bland Mutis 1 brev till Linné d. ä. i Linnean Society . 
2 Visserligen påstår Linné, dock åtskilliga år senare (i brev till liäck den 18 maj 
*753)1 Mt »Ternström dog af chagrin ... där likwähl lolwades honom all undsättning» (biet 
o. skrifvelser, Aid. i: 1 ). 4, s. 211), men såvitt man av journalen kan finna, ges det intet 
skäl för ett sådant påstående. 
