LINNE SOM PATIENT AR 1764 
AV 
KARL HEDBOM 
V ÅREN 1764 INSJUKNADE LINNÉ HASTIGT I EN 
akut febersjukdom. »Correptus fui tritaea maligna ssepius 
petechizante», säger han i brev till Sauvages, troligen 
skrivet den 10 maj 1764. Det skulle sålunda varit 
fråga om en elakartad, ofta med fläckar uppträdande annandags- 
frossa. I samma brev berättar han, att denna sjukdom före¬ 
gående höst ryckt bort mycket folk i Uppsala. I brev till Bäck 
uppger han, att det var »den fördömda Upsalafebern». Till 
Wargentin skrev han den 15 maj 1764, att han aldrig varit 
närmare döden. I brev till N. J. Jacquin den 16 okt. 1764 om¬ 
talar han, att han låg till sängs under tiden 2 / s — 24 /e 1764 
och ännu ej fullt återvunnit krafterna då på hösten. I sina 
»Egenh. Anteckn.», säger han, att han angreps av »en dödelig 
Pleuritis» den 3 maj 1764, men räddades genom Rosen’s trägna 
bemödande. 
Vilken sjukdom detta enligt nutida begrepp varit, är ej så 
alldeles lätt att avgöra. Namnet »Upsalafeber» förekommer ofta 
i läkarerapporter till Colleg. Med. från senare delen av 1700- 
talet. Enligt den utredning, som lämnats av E. Bolin i hans 
gradualavhandling »Om tyfoidfebern i Sverige», torde »den av 
alla kända Upsalafebern» böra tolkas som ett kollektivnamn, 
omfattande frossa, tyfoidfeber och fläcktyfus. 
Sv. Linné-Sällsk. Årsskr. i. 
18143 I O 
