x 5 6 
KARL HEDBOM 
Den 16 fick patienten en ny och större sats, 45 gram, av 
samma lenande mos, Electuarium lenitivum, som v. Rosenstein 
ordinerade den 14 maj. Receptet för dagen, som finnes i Univ.- 
bibks samling, är ej skrivet av von Rosenstein och ej heller av 
Aurivillius utan av främmande hand. Det synes varit svårt att 
förmå patientens tarmkanal att funktionera ordentligt. 
Den 25 maj skrev Linné till K. Vet. Akad.:s Sekret. P. W. 
Wargentin och tackade honom för »obefläckad vänskap» och allt 
deltagande under denna sjukdom. »Gud vet, om jag någonsin 
mer kan vinna krafter», sä^er han. 
Först en månad senare, den 24 juni lämnade han sängen 
enligt brevet till N. J. Jacquin. 
Han kom sålunda upp nätt och jämt till midsommardagen 
1764, då han höll bröllop för sin dotter Elisabeth Christina 
och löjtnanten Carl Fredrik Bergencrantz, dotterson till Ol. 
Rudbeck d. y. Två dagar senare inföll hans egen silverbröllops¬ 
dag. Det måste varit ansträngande dagar för en 57 års man, 
knappt återställd från en, om ej två livsfarliga sjukdomar. 
Den 30 juni utskrev Linné för eget bruk 30 gram av en 
rosensalva, uppblandad med 3—4 gram kritpulver (rec. i pro¬ 
fessor Tullbergs samling), antagligen avsedd för något slags kos¬ 
metiskt bruk. 
Linnés båda läkare under hans svåra sjukdom gingo ur tiden 
före honom, Aurivillius, von Rosensteins måg, dog vid 45 års 
ålder »i en smittosam fläckfeber» d. 24 mars 1767, efterlämnande 
änka och 8 barn, det äldsta 13 år gammalt. Linné har hedrat 
honom med det eftermälet, att han var en prydnad för akade¬ 
mien och en man med lysande lärdom. 
Tacksamheten mot Nils Rosén von Rosenstein, för vilken 
Linné i anledning av vården 1764 fattade en »otrolig vänskap», 
blev patienten i tillfälle att återgälda redan påföljande år, då 
Rosén angreps av en svår s. k. Uppsala-feber och med lycklig 
framgång sköttes av Linné dagligen under 2 månaders tid. 
