6 
K tomu konci rozdčlme střednici v malé obloučky a rovné délky* a při¬ 
suďme každému obloučku ty hodnoty veličin proměnných, jež náležejí k tě¬ 
žišti (za které lze pokládati rozpolovací bod) příslušného obloučku. Poněvadž 
stejný veskrze činitel a, jenž pak vstupuje na místo činitele ds , ze součtů svrchu 
položených vytknouti se může, bude přibližně 
• -^ís. 
( 8 ) 
ýý _ ý_ y 1 yr _ V 1 (•*• — p) t , • 
Ci / Z-j § f 
—-tZ_i7 + Zj“7~ + '° 
o /' 
-Žf 
o 
[f 
, [i 
l l 
Vj£ _ - 
ar 7 ZmJ 
o 
Z i 
.y*it, yys - g) & 
Zj ar 1 1 zé i ar 2 
o 7> 
ar 2 I 
]• 
Počtářské stanovení těchto výrazů nepotřebuje dále výkladu; přihlédněme 
k řešení grafickému. 
Zaveďme stálého linearného činitele f a položme 
/v=/ý=/‘. 
ar — r 
U 
Ua 
t~r = V‘, 
r 
pak lze psáti 
G f 
_V ť ,'221 
_ iZ—J f f 2 Z.J r‘ ’ 
' 9 ,< _ p 
G f 
v‘ ^ ^ 1 (x — jtů £ ( ř 
T f‘ ~~ Z-i *' 
( 9 j 
r /' 
o p 
l l 
& 
G f 
" _ q y 1 jyt , V (t_— 
f - i r > Z-j /' ■ r 
ýpfy y^ 1 y 1 (g— jp) r"] 
/ 2 [_ / Z—1 r‘ r* 
o p 
Z Z 
b 2 r^ v 1 ^ 
ř [z ^ J’ 
^=-i> 
Přistupme ke konstrukci těchto výrazů V obr. 2 . naznačeny všeliké vý¬ 
kony pro parabolický nosník obloukový, jehožto střednice jest apcb (obr. 2 a .) 
* Níže bude ukázáno, jak se vyhneme obtížnému dělení střednice v četné díly rovné. 
6 
