13 
dílky zbudou při vrcholu c. Vytkneme-li pak činitele a ze všech členů přísluš- 
a' 
ného součtu, objeví se ve členu, který náleží k obloučku a 1 , činitel —, jejžto 
(7 
slučme s příslušnou veličinou z, tak že určovací úsek příslušné síly ne- 
(7 1 (T 1 
bude z y P jako při ostatních obloučcích, nýbrž z —, £'—. 
(7 (7 
Jsou-li pořadnice . příliš veliké, tak že by nákresna nestačila přísluš¬ 
nému obrazci složkovému, zvolme za určovací úseky sil přiměřené díly 
m 
\ <ri i ) 
( y y 1 V 11 
o, oj o y 
délky 
léno 
/ 1 
krát menší. Toho ovšem na konec nutno šetřiti. V obrazci 2. zvo- 
P =21 v v . 
(ll _ 4 |, P rocez J est 
yo — 2a“b“y y 0 * ~2 p'n l , yj l — 2p“q , \ 
y x — 4 y/ — 4 7r7t', y t n — 4 y‘“—4ab. 
Břímě svislé. Jest-li Q — ^ a nedbáme-li zatím ani popuštění opěr ani 
změn teploty, vyvozují se svislým břemenem P vodorovné reakce 
(13) 
H— p¥- 
r 
K — — H. 
Měníme-li polohu břemene, nemění se úsečka y ; proto mění se H úměrně 
k pořadnici y ‘; čáru r i můžeme tedy pokládati za tak zvanou přícinkovou 
(influenční) cáru síly H. * 
Sestrojena-li příčinková čára síly H k osamělému břemeni pohyblivému, 
lze stanoviti sílu H ke všeliké soustavě břemen. 
Jde-li o tak zvanou secnici tlaků opěrovýcli (Kámpferdrucklinie), t. j. o mě- 
řické místo bodu p v němžto se protínají paprsky P, 2Í, 33, uvažme, že po¬ 
řadnice pp * — j jest vázána úměrou 
poněvadž pak 
J__ A. 
P “ H* 
A= P P‘ 
bude 
/ ’ 
.—SpL — BÉZ. ni) 
5 — m — ly > • • • ( 4). 
* Často liší se y‘ jen velmi nepatrně od y Q \ a pak jest již ěára F čarou příčinkovou. 
13 
