14 
Promítneme-li (obr. 2 d .) pořadnici y l čáry F‘ (v obr. 2 d . užilo se čáry F 
místo F\ tedy pořadnice y 0 ‘ = />V místo y‘) ze středu b 1 na svislici bodu a, 
tu projekce 
a‘d—y‘—; 
V 
vedeme-li pak (obr. 2 e .) koncem b li> úsečky y — a“b ltt (v obrazci 2 e . vzata 
úsečka y 0 ~ a n b u za y) kolmici ku přímce dp\ protíná tato kolmice svislici 
bodu a“ v bodě e‘ tak, že (za příčinou podobnosti trojúhelníků a il e'b il \ apái) 
a“e‘ _ y 
a'd 
áv - p *r 
i — a* 
iy 
Anebo promítněme pořadnici y‘ ze středu a‘ na svislici bodu b (obr. 2 d .); 
tu průmět 
b‘e — y 1 —; 
P 
4 
vedeme-li pak počátkem a 1 ' úsečky b u ‘a u — y (obr. 2 e .) paprsek a u e l> pravo- 
úhelně k p l e (obr. 2 d .), vychází z podobnosti trojúhelníků W', b l p'e úměra 
b‘“e“ 
pročež 
_T 
b‘e ? 
ši-ppy.-. 
iy 
Břímě vodorovné. Jest-li P — 0 a nedbáme-li zatím ani popuštění opěr 
ani změn teploty, vyvozují se břemenem Q síly 
H- — <2—, 
y 
K——H—Q~—Q 
y—y 
y 
Měníme-li polohu břemene, nemění se úsečka y\ proto mění se //úměrně 
k úsečce y“ \ čáru /J‘ můžeme tedy pokládati za přícinkovou cáru síly H* 
Pomocí příčinkové čáry, jež odpovídá osamělému břemeni pohyblivému, 
lze stanoviti sílu H ke každé soustavě břemen. 
Jde-li o secnici tlaku opěrových, t. j. o měřické místo bodu y* v němž 
se protínají paprsky Q , 5Í, 0, uvažme, že úsečka £ — a^q* (obr. 2 a .) bodu y* 
vázána jest úměrou 
1 
q A ’ 
* Často liší se y lt jen velmi nepatrně od yě* a pak jest křivka J již čarou příčinkovou. 
14 
